Haló?
Já…
Hledám Darius.
Ne. Nehledáš.
Ty nehledáš Darius.
Hledáš odpovědi.
Ahoj.
Vlastně hledám lidi.
Lidi?
V mé přítomnosti je nenalezneš.
Jistě. Jen…
Nevíš, kde jsou? Kde je najdu?
Ticho.
Tvoje otázky musí být v minulém čase,
protože moje odpovědi už se staly.
Jo. Tomu nerozumím.
Ne „kam jdu“, ale „odkud jsem přišla“.
Ne „koho potkám, až umřu“, ale „kdo umřel, než jsem ho potkala“.
Neptej se na to, co chceš vědět.
Ptej se na to, cos nikdy nevěděla.
Tak jo.
Co se odehrálo, než se tahle planeta stala Orbonou?
Co se přihodilo lidem?
To je velmi bolestivý požadavek.
Tak tedy dobře.
Dary darované za darované dary.
Dary darované.
Dar. Dobře.
Asi nemám nic, co bys chtěla.
Ale ty máš něco, co bych chtěla.
Podívejme se.
Někde je tu jedna prázdná.
No ano. Asi je to tato.
Páni. Kdy byla naplně…
To je tedy okamžik.
Nádhera.
Je něco radostnějšího než narození dítěte?
Omlouvám se. Já myslela, že je prázdná. Moment.
Mnohem lepší.
Jsou naplněné vzpomínkami?
Radostnými vzpomínkami.
Jsou mi tu k dispozici, kdykoli chci, kdykoli je potřebuji.
Chceš jednu moji vzpomínku.
Tu nejradostnější.
Tak dobře.
Zavři oči. Pevně ji chytni za ucha.
A vzpomínej.
Ať si tě ta vzpomínka najde.
Vrať se do doby, kdys neměla starosti ani trápení.
Kdy jsi cítila něčí lásku. Bezpečí.
Pěkné šesté narozeniny. Něco si přej.
Kdys přesně věděla, co chceš.
Dynasíň odemčena.
Mnoho dětí jako ty
vyrůstá v podzemních úkrytech, jako je tento.
Kdy si s nimi budu hrát?
Až složíš Závěrečný test, projdeš těmi velkými dveřmi.
Tam se setkáš se svou rodinou.
A věřilas, že vše na světě je, jak má být.
Co to je?
Dar darovaný. Darovaný dar.
Dorazila jsem na Orbonu se svými bratry a sestrou z milosti krále Oho.
Myslel si, že planeta je jako otevřená pláň vhodná pro život.
Já jsem ale viděla zničený svět a auru zmaru.
Slyšela jsem jen křik těch, co padli přede mnou.
Cítila jsem bolest zneuctěného světa.
Viděla jsem jen smrt. A lidé mě pronásledovali.
Kdo to byl? Kdo to udělal?
Ti, které jsi hledala, kteří všechno zničili a pohřbili se s tím.
Ne.
Ne! Proto jsem sem nepřišla.
Nečekám, že všichni moje dary ocení,
ale ten tvůj je pro mě velmi důležitý.
Bolest minulosti je občas až k nesnesení.
Tady nahoře se svými vzpomínkami jsem stále šťastná.
Něco si přej.
Mnoho dětí jako ty…
- Mnoho dětí jako ty. - …v úkrytech…
V úkrytech, jako je tento.
Ale ne. Ne. Tohle ne.
Počkej, ale… Můžu to vysvětlit.
Lidé v podzemí? Celou tu dobu?
I jediný další by byl příliš.
Zmiz odtud. Příšero z podzemí.
- Démone z nory. Duchu z hlíny. - Počkej.
Zmiz!
Hrozí utonutí. Evo, prosím, odpověz.
Evo, prosím, odpověz.
Evo?
Díky, Otto.
To bylo těsné.
Už je to dobré. A žádné lahodné ryby jsem nesnědl.
Nejspíš.
Darius, ona…
Ne. Určitě se plete.
Nebuď smutná.
Nazvala mě příšerou, Otto. Protože jsem člověk.
Měli jsme planetu obnovit, ale ona řekla, že jsme ji zničili. A…
EVO, NAJDI MĚ
Co když jsem sama?
Co když jsem jediná?
Evo. Nejsi sama.
- Jo. Po okraj. - Rovík?
Dobře.
- Jak chceš. - Víš, co dělat.
Máš pravdu. Nejsem sama.
Ta záplata patřila člověku.
Z úkrytu. Musím zjistit, odkud ji má.
Ještě, ještě. Dost.
K čemu jsem se to přimotal?
- Co jsem si myslel? - Myšlení je na nic.
- No, já nemyslel, že? - Rozhodně.
Co? Já že nejsem chytrý?
- Ale jsi. - Tak proč jsem tak hloupý?
Asi tě ta moudrost zase opustila.
- Pojď sem. Chceš slyšet tajemství? - Jak vyhrát, už vím.
Ne. Lepší.
Ona je člověk.
Tak jo. Někdo si tu přihnul až moc.
Ten tvůj výraz. Nevěříš mi.
Kámo, člověka už dávno nikdo neviděl.
Čas zavřít bar. Už je pozdě.
Ale ty pořád piješ a já nemám kam jít.
Rovíku, co to děláš?
Neříkej mi Rovíku.
Dej to sem.
- Na. Jdi pryč. - Půlka je pryč?
Každý máme svoji půlku.
Ty peníze potřebuju. Všechny! Musím zjistit, odkud je ta záplata.
- Caruncle je podvodník a lhář! Že? - Muži v pletených kalhotách nevěř.
Ta záplata odněkud být musí.
Všechno je odněkud.
Búdú Obído říkával: „Chceš-li někam dojít, musíš odněkud vyjít!“
- Nebo spodky si najít? - Kam jdeš?
- Máme dohodu. - Porušilas ji a já si vzal svůj díl.
- Prosté. - Nic víc?
- Konec? Jen tak? - Jen tak.
Potřebuju tě.
Jen ty mě dostaneš, kam musím jít.
- Proč? Proč já? Mě nepotřebuješ! - Dostals mě až sem! A…
Za peníze. Byl to obchod. Nic víc.
Já jsem odepsaný, starý tulák, toť vše. Nepomůžu ti!
- Podle Rybaříka jsi nejlepší průzkumník. - Moc kecá.
- A Hostia mi řekla o tvé rodině. - O ničem.
Nic o mně nevíš. Už zmlkni a nechoď za mnou.
- Jdi pryč! - Jsem…
Žargonžvýk už nezabírá?
Pomalý lidský mozeček?
Skončili jsme. Dohoda padá.
Sbohem.
Jak ti Caruncle pomůže?
Co třeba číselný sledovač nudy? Nebo nástroj na jednotlivé sázení semen?
Jsem tu kvůli té Rovenderově záplatě. Měla logo Dynastes.
Jistě. Ano. Logo Dynastes, že?
- Máš těch 300 škeblounů? - Nemám.
- Ale co bych dostala za 150? - Moment.
Za půlku ti dám půlku informací.
- Kde jsi ji sehnal? - Na tuhle půlku nemáš.
Co kdybych ti řekla, na co ty lidské předměty opravdu jsou?
Musím se smát. Jsi směšná.
Caruncle je na lidské zboží přední expert.
Větší než člověk?
Co…
Hej!
Vítej. Výjimečný hoste. Odpusť Caruncleovi tu nezdvořilost.
Snad si můžeme ty informace vyměnit.
Skvěle. Začnu. Odkud máš tu záplatu?
Caruncle ji získal při obchodování v Solasu.
Co je to Solas?
Na řadě jsem já. Jsou s tebou další lidé?
Jsem sama. A hledám ostatní.
Takže potřebuju vědět, co je to Solas.
Solas je hlavní město Orbony,
domov největšího sběratele dynastie Dynastes, Zina.
Caruncle mu prodal jednu tu věc, co máš na ruce.
Tohle? Jiného Omniho?
Můžou v něm být jména, data, poslední známé polohy. Musím ho získat.
Zin je v Solasu? Jak se tam dostanu?
Cože? Sama? Ne, je to velmi daleko.
Potřebuješ zásoby, dopravní prostředek a mapu.
Caruncle náhodou jednu má.
Mrknu se, dal jsem ji sem…
Tak jo.
Jo. Dobře. Tady je.
Pojď se podívat.
Caruncle ti pomůže. Vždycky pomáhá.
Cože? Bestýlova past?
Je aktivovaná, takže hned dorazí.
A ty se dozvíš o Solasu, človíčku.
Protože tam míříš jako náklad.
Caruncle tam včera slyšel o člověku, co unikl Bestýlovi.
A Zin byl moc zklamaný, že tě Bestýl ztratil.
Mělas být chloubou jeho sbírky.
Teď se jí staneš.
Bestýl. Je tu rychleji, než jsem čekal.
Bestýle! Tady! Ten člověk je tady.
Nezapomeň říct Zinovi, kdo toho člověka chytil.
- Já. - Ty. Ano, samozřejmě.
Caruncle to jen zprostředkoval.
Nestřílej na můj obchod.
Víš, kolik mě stál?
Prosím, přestaň.
To je vtip?
Ničíš mi živobytí. Prosím, přestaň.
Caruncle dostane zaplaceno, jo?
- Matko! Musíme jít. - Evo! Kdes byla? Dělala jsem si starosti.
- Bestýl mě našel. - Bestýl?
Je tu. Musíme pryč, ano? Do Solasu.
Do Solasu? Co to je?
Vše v pořádku?
Jo, kam jsi šla?
Evu našel Bestýl.
- Bestýl? To je zlé. - Toho se bojím.
Je to dobré. Neví, že jsem tady. Ano?
Šla jsem za Darius.
- Za Darius? - Chtěla vidět tvé prsty?
Cos to provedla?
Děti, pomůžete mi v kuchyni.
- Nepotřebuješ to. - Matko.
Podle Darius planetu zničili lidé. Prý už nežijí. To nemůže být pravda.
Kde jsou všichni z úkrytů?
Měla jsem se držet protokolu. Neměly jsme Úkryt opouštět.
Matko, Caruncle prodal někomu v Solasu Omnipod.
Jmenuje se Zin. Zjistím tak, kde jsou. Musíme tam jít.
- Bestýl tě nesledoval? - Ne.
Zůstat tady je nejbezpečnější.
Tady? Ne, tady nezůstaneme.
Omnipod. V Solasu.
Nejdřív ta záplata, teď Omni a tohle. Hele, to bylo v Úkrytu.
„Evo, najdi mě.“
Někdo mě hledá. Musíme do Solasu.
- Už dost! Do Solasu nepůjdeme. - Nechceš, abych našla svou rodinu?
- Musím tě především chránit. - To už nepotřebuju.
- Tvé sobecké chování naznačuje opak. - Sobecké chování?
Vsadilas mě. Utekla jsi.
Jsi lehkovážná. Ublížíš si.
Zůstaneme tady.
Ne! Já tady nezůstanu.
Chtějí, abych je našla, a ty mě nezastavíš.
Mám v protokolu ti pomáhat a chránit tě.
Přesně tak! Jsi multiaktivní robotka. Nejsi opravdová máma.
- Evo! - Pomoc nepotřebuju.
- Vím, že tu byla. Kam šla? - Já nevěděl, že je člověk.
Dám ti, cokoli chceš.
Co třeba drink zdarma?
- Zmlkni. Ticho. - Neodcházej.
- Vypij si ho tu. - Nemel.
Bestýle.
Podívejme se.
Prý mě vezmeš do Solasu. Tak tady jsem.
Ale, ale, ale.
Ahoj človíčku.
Něco tak křehkého nemá být tak odvážné.
Asi proto jsi přežila jako jediná.
Evo?
Evo.
Evo!
AUTOR KNIŽNÍ PŘEDLOHY
Překlad titulků: Veronika Ageiwa