Hallo?
Jeg...
Jeg leder efter Darius.
Nej, du gør ej.
Du leder ikke efter Darius.
Du leder efter svar.
Hej.
Jeg leder faktisk efter mennesker.
Mennesker?
Dem finder du ikke i mit nærvær.
Nej. Jeg vil bare...
Ved du, hvor de er? Hvor jeg finder dem?
Stille. Alle dine spørgsmål skal være i datid,
for alle mine svar er allerede sket.
Øh, ja. Det forstår jeg ikke.
Ikke "hvor skal jeg hen?", men "hvor kommer jeg fra?"
Ikke "hvem møder jeg, når jeg dør?", men "hvem døde, før jeg mødte dem?"
Ikke spørgsmål om, hvad du gerne vil vide.
Spørgsmål om det, du aldrig har vidst.
Okay.
Hvad skete der med planeten, før den blev Orbona?
Hvad skete der med menneskene?
En særdeles smertelig forespørgsel.
Nuvel. Gaver givet for givne gaver.
Gaver givet.
En gave. Okay.
Jeg har vist ikke noget, du vil have.
Jo, du har noget, jeg vil have.
Lad mig se. Lad mig se.
Jeg ved, jeg har en ekstra et sted.
Åh ja. Det er vist den her.
Ih dog. Hvornår er den blevet fyldt...
Vent nu lidt, det...
Hvor er det smukt.
Findes der noget lykkeligere end ens eget barns fødsel?
Jeg beklager. Jeg troede, den var tom. Lige et øjeblik.
Meget bedre.
Er de alle sammen fyldt med minder?
Lykkelige minder.
Nu er de mine, og jeg kan opleve dem, når jeg vil, og når jeg trænger.
- Og du vil have et af mine minder. - Et lykkeligt minde.
Okay.
Luk øjnene. Hold godt fast i hankene.
Og husk, lad mindet finde dig.
Og føre dig tilbage til en tid uden sorg og bekymring.
En tid, hvor du følte kærlighed. Og tryghed.
Tillykke med de seks år, Eva. Ønsk.
Da du vidste, præcis hvad du ønskede dig.
Dyna-kammer åbent.
Mange børn som dig vokser op i underjordiske bunkere.
Hvornår må jeg lege med dem?
Når du består den afsluttende test,
må du gå ud ad den store dør.
Og der møder du din familie.
Og du troede, at alt var godt i verden.
Hva... Hvad er det her?
Gave givet. Given gave.
Jeg kom til Orbona med mine brødre og søster ved kong Ojos nåde.
Han opfattede planeten som et åbent landskab,
fyldt med potentiale for liv.
Men jeg så en ødelagt verden og en aura af katastrofe.
Jeg hørte kun skrigene fra dem, der var faldet før mig.
Jeg følte kun smerten fra en skændet verden.
Jeg så kun død. Og jeg blev hjemsøgt af menneskene.
Hvem var de? Hvem gjorde det her?
Dem, du søgte, som ødelagde alt og begravede sig selv samtidig.
Nej.
Nej! Det var ikke derfor, jeg kom.
Jeg forventer ikke, at alle sætter pris på mine gaver,
men du skal vide, at din betyder meget for mig.
Fortidens smerte er nogle gange for tung at bære.
Heroppe med mine minder føler jeg kun glæde.
Du må ønske.
Mange børn som dig...
- Mange børn som dig. - ...i bunkere...
Bunkere som den her.
Åh nej. Nej. Det kan ikke passe.
Vent! Jeg kan forklare.
Mennesker under jorden i al den tid?
At der er bare ét tilbage, er for mange.
Ud med dig! Underjordiske uhyre.
- Huledæmon. Støvets genfærd. - Vent...
Ud med dig!
Overhængende druknefare. Eva, svar venligst.
Eva?
Tak, Otto.
Det var tæt på.
Du er okay nu. Og jeg spiste ingen af de lækre fisk.
Tror jeg ikke.
Darius...
Hun må simpelthen tage fejl.
Vær ikke ked af det.
Hun kaldte mig et uhyre. Bare fordi jeg er... et menneske.
Vi skulle jo genopbygge planeten, men hun sagde, at vi ødelagde den.
EVA FIND MIG
Hvad, hvis jeg er alene?
Hvis jeg er den eneste?
Åh, Eva. Du er ikke alene.
- Fyld bægeret op. - Rovee?
- Hvad vil du have? - Det ved du.
Du har ret. Jeg er ikke alene. Det mærke har tilhørt et andet menneske.
En anden bunkerfødt. Jeg må vide, hvor det er fra.
Ikke nu. Ikke nu. Nu.
Jeg er vadet lige ind i det her rod.
- Hvad tænkte jeg på? - Tanker er overvurderede.
- Jeg tænkte slet ikke. - Overhovedet ikke.
Synes du ikke, jeg er klog?
- Ingen er klogere. - Hvorfor er jeg så så dum?
Måske er det kloge væk igen.
Kom lige her.
- Vil du høre en hemmelighed? - Jeg kender den om at vinde.
Nej nej, en bedre.
Hun er et menneske.
Okay, du har vist fået lige rigeligt at drikke.
Jeg så godt dit blik. Du tror ikke på mig.
Ingen har set et menneske i lang tid.
Nu lukker baren. Det er sent.
På den anden side drikker du stadig, og jeg skal ingenting.
- Rovee, hvad laver du? - Du skal ikke kalde mig Rovee.
- Giv mig dem. - Her. Og så gå med dig.
- Halvdelen er væk! - Du får da din halvdel.
Karunkel skal have alle pengene for at sige, hvor mærket er fra.
- Karunkel lyver og bedrager. Ikke? - Stol aldrig på en mand i joggingbukser.
Mærket kom et sted fra.
Alt kommer et sted fra. Onkel Boodoo Obeedo sagde altid:
"Vil du nogen vegne, må du starte et sted."
- "Tage underbukser på..." - Hvad skal du?
- Vi havde en aftale. - Som du brød, så jeg tog min andel.
- Hvad nu? Er vi så bare færdige? - Bare færdige.
Du må hjælpe mig. Kun du kan føre mig til mit mål.
Hvorfor mig? Du har ikke brug for mig.
- Du fik mig hertil. Og du... - Det gjorde jeg for pengenes skyld.
Jeg er en afdanket, gammel vagabond. Jeg kan ikke hjælpe dig.
Fiscian kaldte dig Orbonas bedste stifinder.
Fiscian siger så meget.
- Og Hostia fortalte om din famil... - Om ingenting.
Du ved intet om mig. Så ti stille. Hold op med at følge efter mig.
- Gå din vej! - Unds...
Virker sproggummiet ikke mere? Er menneskehjernen for langsom?
Vi er færdige. Aftalen er ophørt.
Farvel.
Hvad kan Karunkel hjælpe med? En numerisk kedsomhedsmåler?
Eller et redskab, der kan plante ét frø ad gangen.
Mærket, du solgte til Rovender Kitt. Med Dynastes-logoet.
Nå ja, Dynastes-logoet.
- Har du de 300 skalakker? - Nej.
- Men hvad kan jeg få for 150? - Vent nu lidt.
Halve beløb, halve oplysninger.
- Jeg vil bare vide, hvor du fik den. - Den halvdel har du ikke råd til.
Hvad nu, hvis jeg fortæller, hvad alle mennesketingene er.
Du er morsom. Sikke noget pjat.
Karunkel er den førende ekspert i menneskevarer.
Mere ekspert end... et rigtigt menneske?
Hva...
Hallo!
Velkommen. En enestående gæst.
Tilgiv Karunkel hans uforskammethed.
Måske kan vi udveksle nogle oplysninger.
- Jeg begynder. Hvor har du mærket fra? - Karunkel fik mærket i Solas i en handel.
- Hvad er Solas? - Næh nej, nu er det min tur.
- Er der andre mennesker? - Jeg er alene. Jeg prøver at finde andre.
Så jeg skal vide, hvad Solas er.
Solas er hovedstaden i Orbona,
hvor Dynastes-dynastiets største samler, Zin, bor.
Karunkel har faktisk solgt sådan en til ham.
Sådan en? En anden OmnI?
Måske indeholder den navne og datoer... og steder. Jeg må finde den.
Zin, han er i Solas? Hvordan kommer jeg til Solas?
Hvad mener du? Alene? Nej, der er meget langt.
Du får brug for forsyninger, transportmiddel og et kort.
Ja, og Karunkel har tilfældigvis et. Lad mig nu se. Jeg lagde det...
Nå, okay.
Nå ja... Her er det. Kom og se.
Karunkel vil hjælpe. Hjælper altid.
En af Besteels fælder?
Nu, hvor fælden er udløst, kommer han snart.
Og så skal du snart få lært om Solas, lille menneske.
For der er du på vej hen. Som godstransport!
Da Karunkel var der i går, hørte han om et bortløbent menneske.
Zin var meget skuffet over, at Besteel havde mistet dig.
Du skulle pryde hans samling.
Og det kommer du til nu.
Det er Besteel. Han kom hurtigere, end jeg troede.
Besteel! Mennesket er denne vej!
Husk nu at fortælle Zin, hvem der fangede mennesket.
- Mig. - Dig. Ja, selvfølgelig.
Karunkel var blot mellemmand.
Hold op med at skyde på Karunkels butik.
Hvad du, hvad den slags koster?
Hold nu op!
Det er løgn!
Du ødelægger mit liv. Hold nu op.
Karunkel får stadig sine penge, ja?
- Mohr? Vi må af sted. - Eva!
Hvor var du? Jeg var bekymret.
- Besteel fandt mig. - Besteel?
- Han er her. Vi må væk. Til Solas. - Solas? Hvad er Solas?
- Er alt okay? - Og hvor var du?
Besteel fandt Eva.
- Besteel? Det er ikke godt. - Han gør mig bange.
Nej nej, han ved ikke, at jeg er her.
Mohr, jeg besøgte Darius.
- Har du set Darius? - Ville hun se dine tæer?
Hvad har du lavet?
- Maegdan, Zoozi, hjælp mig i køkkenet. - Du har ikke brug for hjælp.
Darius sagde, at menneskene ødelagde planeten. Alle er væk.
Det kan ikke passe. Hvor er de andre bunkerfødte?
Jeg burde ikke have fraveget protokollen og forladt bunkeren.
Karunkel har solgt en Omnipod til nogen i Solas. En, der hedder Zin.
Den kan fortælle, hvor de er. Vi må derhen.
Og Besteel fulgte ikke efter dig? Det sikreste er at blive her.
Her? Nej, vi skal ikke blive her.
En Omnipod. I Solas.
Først mærket, så en Omni og det her. Se, jeg fandt det i Bunkeren.
"Eva, find mig."
Nogen leder efter mig. Vi skal til Solas.
- Så er det godt! Vi tager ikke til Solas. - Må jeg ikke finde min familie?
- Min opgave er at beskytte dig. - Jeg behøver ikke din beskyttelse mere.
- Det modbeviser din egoistiske opførsel. - Min egoistiske opførsel?
Du satser mig. Du sniger dig ud. Du er uforsvarlig, og det ender galt.
- Vi bliver her. - Nej, jeg vil ikke blive her.
Nogen vil findes af mig. Du kan ikke standse mig.
Som M.O.H.R. er min opgave at hjælpe og beskytte dig.
Præcis! Du er en multioperativ hjælperobot. Ikke min rigtige mor.
- Eva! - Jeg behøver ikke din hjælp.
- Jeg ved, mennesket var her. - Jeg vidste ikke, det var et menneske.
Tag, hvad du vil have.
- En drink på husets regning? - Hold din mund.
Du snakker for meget.
Besteel.
Hvem har vi der?
Jeg hører, du vil have mig med til Solas. Her er jeg.
Der kan man se.
Goddag, menneske.
Noget så skrøbeligt bør ikke være så frygtløst.
Måske derfor, du er den sidste.
Eva? Eva?
Eva? Eva!
Eva!
EFTER TONY DITERLIZZIS BØGER
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve