Sveiki?
Aš…
Ieškau Darijos.
Ne. Netiesa.
Tu ieškai ne Darijos.
Tu ieškai atsakymų.
Labas.
Po teisybei, ieškau žmonių.
Žmonių?
Ten, kur aš, jų nerasi.
Taip. Aš tik…
Gal žinote, kur jie? Kur galėčiau juos rast?
Tylos.
Visi tavo klausimai turi būti užduodami būtuoju laiku,
nes visi mano atsakymai jau įvyko.
Taip. Aš nesuprantu.
Ne „Kur aš einu?“, o „Iš kur atėjau?“
Ne „Ką sutiksiu mirusi?“, o „Kas mirė man dar nespėjus jų sutikti?“
Neklausk apie tai, ką nori žinoti.
Klausk to, ko niekada nežinojai.
Gerai.
Noriu žinot, kas nutiko šiai planetai, kai ji dar nebuvo Orbona.
Kas nutiko žmonėms?
Itin skausmingas pageidavimas.
Labai gerai.
Dovanos dovanojamos už dovanotas dovanas.
Dovanos dovanojamos.
Dovana. Gerai.
Nesu tikra, ar turiu ko norite.
Tu turi tai, ko noriu.
Pažiūrėkim.
Žinau, kad čia kažkur turi būt atliekamas.
Taip. Šitas, spėju.
Vajė.
Kada jį pripil…
Kokia akimirka.
Kaip gražu.
Ar yra kas džiaugsmingesnio nei vaiko gimimas?
Atsiprašau. Maniau, kad tas buvo tuščias.
Minutėlę.
Daug geriau.
Ar juose visuose – prisiminimai?
Džiaugsmingi prisiminimai.
Dabar jie mano, kad patirčiau tai, ką noriu ir kada noriu.
Ir jums reikia kokio mano prisiminimo.
Laimingiausio.
Gerai.
Užsimerk.
Tvirtai laikyk už rankenėlių.
Ir prisimink.
Leisk prisiminimui tave surasti.
Nuvesti tave į praeitį, kai neturėjai nei rūpesčių, nei vargų.
Kai jauteisi mylima. Saugi.
Su šeštuoju gimtadieniu, Eva. Sugalvok norą.
Kai tiksliai žinojai, ko nori.
Dina-Patalpa atrakinta.
Daug vaikų, kaip ir tu,
auga požeminiuose draustiniuose kaip šis.
Kada aš galėsiu žaist su jais?
Tik išlaikiusi Egzaminą,
atversi tas dideles duris.
Ten sutiksi savo šeimą.
Ir tu tikėjai, kad viskas pasaulyje teisinga.
Kas tai?
Dovana dovanota.
Atvykau į Orboną kartu su broliais ir sesėm Karaliaus Oho malone.
Jis šią planetą matė kaip atvirus vartus –
kupiną galimybių gyvybei.
O aš jį mačiau kaip sužlugdytą pasaulį ir su katastrofos aura.
Girdėjau vien klyksmus tų, kurie žlugo čia prieš mane.
Aš jaučiau vien išniekinto pasaulio skausmą.
Aš mačiau vien mirtį. Ir žmonės mane ėmė persekioti.
Kas jie buvo? Kas tai padarė?
Tie, kurių ieškojai, kurie sunaikino viską ir patys pražuvo.
Ne.
Ne! Aš čia ne tam atėjau.
Nesitikiu, kad mano dovanos visiems patiks,
bet prašau, žinok, kad tavoji man labai vertinga.
Kartais praeities skausmas būna per didelis.
Ir tik čia, šalia savo prisiminimų, jaučiuosi laiminga.
Sugalvok norą.
Daug vaikų, kaip ir tu…
- Daug vaikų, kaip ir tu. - …draustiniuose…
Draustiniuose kaip šis.
Ne. Negali būti.
Pala, bet… Aš galiu paaiškinti.
Žmonės po žeme visą šį laiką?
Jei yra dar nors vienas, jų jau per daug.
Nešdinkis.
Požemine pabaisa.
- Įsiraususi demone. Požemių vaiduokle. - Palauk. Prašau.
Nešdinkis!
Gresia nuskendimas. Eva, prašau reaguoti.
Eva, prašau reaguoti.
Eva?
Ačiū, Otai.
Vos išgyvenau.
Viskas dabar gerai. Beje, nesuvalgiau nė vienos skanios žuvytės.
Turbūt.
Darija, ji…
Ne. Ji tikriausiai klysta.
Neliūdėk.
Ji pavadino mane pabaisa, Otai. Tik dėl to, jog esu… žmogus.
Mes juk turėjom atstatyti šią planetą,
bet ji sakė, kad mes ją sunaikinom. Ir…
EVA SURASK MANE
Kas, jei aš viena?
Kas, jei likau vienintelė?
Eva. Tu nesi viena.
- Gerai jau, pilk. - Rovis?
Gerai.
- Ko tik nori. - Taip! Žinai, ką turi daryt.
Tu teisus, Otai. Aš nesu viena.
Tas antsiuvas. Jis priklausė kitam žmogui.
Kitam, gimusiam draustinyje. Turiu sužinot, iš kur jis.
Dar ne, dar ne. Jau.
Negaliu patikėti, į kur įsivėliau.
- Ką aš sau galvojau? - Taip. Galvojimas pervertinamas.
- Na, aš ir negalvojau, tiesa? - Visiškai ne.
Ką? Nemanai, kad esu protingas?
- Protingesnių nebūna. - Tai kodėl aš toks kvailas?
Gal protas tai atsiranda, tai dingsta?
Ateik čia.
- Nori, pasakysiu paslaptį? - Kaip laimėti jau žinau.
Ne. Geresnę.
Ji yra žmogus.
Aišku. Kažkas jau per daug išgėrė.
Matau tavo išraišką. Tu manim netiki.
Bičiuli, jau ilgą laiką žmonių niekas nėra matęs.
Turiu uždaryt barą. Jau vėlu.
Tačiau tu vis dar geri, o aš neturiu, kur eiti.
Rovi, ką tu darai?
Nevadink mane Roviu.
Duokš man.
Imk. Atstok.
Jau pusės nebėra?
Pasiėmiau savo. Tau liko tavoji.
Juk žinai, kad man reikia šitų pinigų. Visų!
Turiu sužinoti, kur Karunkulas gavo tą antsiuvą.
Karunkulas – sukčius ir melagis!
- Ar aš teisus? - Nepasitikėk tipais sportinėmis kelnėmis.
Bet jis juk gavo kažkur tą antsiuvą.
Viskas yra iš kur nors.
Kaip sako dėdė Budu Obydo:
„Kad nueitum kur nors, turi kur nors pradėt eiti!“
- Ar „Apatinius laikyk…“ - Kur eini?
- Tu davei žodį. - O tu savojo nesilaikei.
Todėl pasiėmiau savo dalį.
- Paprasta. - Tai viskas?
- Išsiskyrėm ir viskas? - Ir viskas.
Prašau, padėk man.
Tu vienintelis gali nuvesti mane ten, kur reikia.
Kodėl? Kodėl aš? Tau manęs nereikia!
Tu atvedei mane čia! Ir dar…
Atvedžiau čia už pinigus. Kaip sutarta. Ir viskas.
Pakaks. Aš pavargęs senas klajoklis ir taškas. Negaliu tau padėti!
Fiskijanas sakė, esi geriausias vedlys Orbonoje.
Fiskijanas per daug kalba.
O Hostija man papasakojo, kas nutiko
- tavo šeimai. - Nieko.
Tu apie mane nežinai nieko. Todėl nebekalbėk ir nebesekiok paskui.
- Eik lauk! - Aš…
Žarguma jau nebeveikia?
Žmogiškos smegenys per lėtos?
Viskas baigta. Mūsų sutartis baigta.
Viso gero.
Kuo Karunkulas gali tau padėti?
Pasiūlyt nuobodulio sekiklį su skaičiais?
O gal prietaisą, skirtą sėkloms sodinti po vieną?
Aš čia dėl to antsiuvo, kurį pardavei Rovenderiui Kitui.
Jame „Dinastijų korporacijos“ logotipas.
Taip. Dinastijų logotipas?
- O tu turi 300 šelakų? - Ne.
- Bet ką galiu sužinot už 150? - Minutėlę
Už pusę kainos gausi pusę informacijos.
- Turiu žinot, kur tu jį gavai. - Šito tu neįpirksi.
Kas, jei pasakyčiau, kam iš tiesų žmonės naudojo visus šiuos daiktus?
Tu mane juokini. Labai juokinga.
Karunkulas yra puikiausias žmonių prekių ekspertas.
Puikesnis nei pats žmogus?
Ka…
Ei!
Sveika. Unikaliausia viešnia.
Prašau atleisti nemandagiam Karunkului.
Gal ir galėsim susitarti dėl informacijos mainų.
Puiku. Aš pradėsiu. Antsiuvas. Kur jį gavai?
Karunkulas išsikeitė jį Solase.
Kas tas Solasas?
Nea. Dabar mano eilė.
Ar su tavim yra kitų žmonių?
Aš viena. Ir ieškau kitų.
Sakyk, kas tas Solasas?
Solasas yra Orbonos sostinė,
Zino, didžiausio Dinastijų kolekcininko, namai.
Karunkulas pardavė jam vieną tų daiktų, kur tavo rankoje.
Šitą? Dar vienas Omnis.
Jame gali būt vardai, datos, paskutinės žinomos vietovės.
Aš turiu jį gauti.
Zinas gyvena Solase? Kaip patekt į Solasą?
Ką čia šneki? Viena? Ne, tai labai toli.
Tau reikia maisto, transporto ir žemėlapio.
Karunkulas kaip tik turi vieną po ranka.
Pala, kur aš jį padė…
Taip.
Taip, yra. Štai.
Ateik. Pažvelk.
Karunkulas nori tau padėti. Kaip visada.
Ką? Bestylo spąstai?
Jiems įsijungus, jis atlėks čia greit.
Tada tu sužinosi daugiau apie Solasą, maža žmoge.
Nes tave ten nuskraidins kaip krovinį.
Kai Karunkulas ten lankėsi vakar,
girdėjo, jog nuo Bestylo paspruko žmogus.
Zinas labai supyko ant Bestylo, kad šis tave prarado.
Būtum tapusi jo kolekcijos pažiba.
Kuo dabar ir tapsi.
Čia Bestylas. Atlėkė greičiau, nei tikėjausi.
Bestylai! Čionai! Žmogus ten.
Tik perduok Zinui, kas sugavo žmogų.
- Aš. - Tu.
Taip, žinoma, kad tu.
Karunkulas tik tau padėjo.
Nešaudyk į Karunkulo parduotuvę.
Ar žinai, kiek man tai kainavo?
Liaukis, prašau.
Gal juokaujat?
Žlugdai mano gyvenimą. Liaukis, maldauju.
Karunkulas vis tiek gaus savo pinigus, taip?
- Mamur! Mamur, turim išvykti. - Eva!
Kur buvai? Aš nerimavau.
- Bestylas mane rado. - Bestylas?
Jis čia. Mums reikia išvykti į Solasą.
Solasas? Kas tai?
Ar viskas gerai?
Taip, o kur tu buvai?
Bestylas rado Evą.
- Bestylas? Negerai. - Ne. Aš jo bijau.
Ne. Viskas gerai. Jis nežino, kad aš čia, girdi?
Mamur, aš buvau pas Dariją.
- Matei Dariją? - Ar ji prašė parodyt kojų pirštus?
Eva, ką tu darai?
Megdan, Zuzi, padėkite man virtuvėje.
- Tau nereikia pagalbos. - Mamur, klausyk.
Darija man sakė, kad žmonės sunaikino planetą.
Ir kad jie visi žuvo.
Bet tai negali būt tiesa.
Kur kiti, gimę Draustinyje?
Man nederėjo nukrypti nuo protokolo.
Mums nederėjo išeiti iš Draustinio.
Mamur, Karunkulas pardavė kitą Omnipodą Solase.
Tokiam Zinui.
Tai man galėtų parodyt, kur jie. Todėl turim kuo greičiau vykti.
- Ar tikrai Bestylas tavęs čia neatsekė? - Tikrai.
Tai gal likti čia bus saugiausia?
Čia? Ne, mes čia neliksim.
Omnipodas. Solase.
Pirma anstiuvas, paskui Omnis ir tai.
Žiūrėk, radau tai Draustinyje.
„Eva surask mane“.
Kažkas manęs ieško. Mes turim vykti į Solasą.
Pakaks! Mes nevyksim į Solasą.
Negi nenori, kad surasčiau savo šeimą?
- Mano prioritetas – tavo saugumas. - O man nebereikia, kad mane saugotum.
Tavo savanaudiškas elgesys rodo ką kita.
Mano savanaudiškas elgesys?
Užstatei mane. Slapčia išėjai.
Elgiesi nutrūktgalviškai, ir tai tau neišeis į naudą.
Mes liekam čia.
Ne! Aš čia neliksiu.
Kažkas nori, kad aš juos surasčiau, ir tu manęs nesustabdysi.
Būdama MAMUR, privalau tau padėti, apsaugoti tave.
Būtent! Esi multifunkcinis aptarnavimo bei mokymo užduočių robotas.
Tu nesi tikroji mano mama.
- Eva! - Ir tavo pagalbos man nereikia.
Žinau, čia buvo žmogus.
- Kur nuėjo? - Žmogus? Aš nežinojau, kad ten žmogus.
Atiduosiu viską, ko panorėsi.
Gal pavaišint gėrimu?
- Tylėk. Nutilk. - Lik čia.
- Gali gerti čia. - Per daug kalbi.
Bestylai.
Tik pažiūrėkite.
Girdėjau, nori mane vežtis į Solasą. Štai, atėjau.
Nagi.
Labas, žmogau.
Toks mažas padarėlis neturėtų taip įžūliai elgtis.
Gal dėl to likai viena iš savo rūšies.
Eva?
Eva.
Eva!
PAGAL TONIO DITERLIZIO KNYGAS
Išvertė Egidija Namavičė