- Пази се! - Рови!
Не, Ото!
Внимавай!
Най-близкият тунел е отвъд моста, зад дърветата.
Азура, насам!
Какво чакате? Бързо!
- Влизайте всички. - Бързо, насам.
- Тук е безопасно. - Бъди готов да изведеш хората.
Изходите са блокирани.
Рови! Дай ръка!
Ото, намери другите.
- Няма изход. - Изобщо?
Как ще измъкнем хората от тук?
Онези същества идват насам. Ще избият всички.
Няма да го допусна.
- Ще ги поразредя. - Какво правиш?
- Ако ще вършиш безумия, идвам. - Качвай се тогава.
Чакай, Ванпа!
Ева!
Жалко насекомо.
Отвори си очите. С човеците е свършено. Това е вашата съдба.
А Сърцето е моята.
Всички ще коленичат пред мен, спасителя на планетата.
Не си спасител, а измамник!
Не си свързан със Сърцето.
Затова никога няма да разбереш силата му.
- Ева, внимавай. Помни какво каза Зин. - Помня.
Зин ли? Какво ви е казал брат ми?
Аз съм връзката със Сърцето. То е част от мен.
И да го вземеш, никога няма да е твое.
Освен ако не го направиш част от себе си.
Част от мен.
Не!
Ще гледам да не ти ставам враг.
Да потегляме. Дано този път управляваш по-добре.
Не се тревожи, ще се справя.
Да се доберем до комина.
- Ванпа, какъв е планът? - Ще видиш.
- Редимус, насочи магнита. - Ей сега, старче.
Четворките са сила!
Хайде, грозници такива.
Насам.
Точно така, елате ми.
- Бъди готов. - Хайде.
По-близо.
- Ванпа. - Още по-близо.
- Ванпа! - Сега, вдигай!
Така ви се пада!
- Внимавай! Накъде? - Ето там има тунел.
Затворен е!
Рови!
Дръж. Ще се справиш.
Омни, отвори тунел 275.
Не е възможно това да е краят.
Какво ще стане със света?
Аз трябваше да съм мостът.
Трябваше да съм мостът!
Помощ. Моля ви.
Помощ. Моля ви, помогнете ми!
Моля ви, помогнете на всички ни.
Здравей, това си ти. Чудех се къде си.
Благодаря. На всички ви.
- Няма измъкване, Ванпа. - Тогава да загинем геройски.
Ако някой ме чува, тук Еван 4. Обаждам се за последно.
Хейли, ако си там, да знаеш, че те обичам.
Браво, момчето ми!
Да ги разбием!
- Четворките… - …са…
…сила!
Качвайте се на "Бижу".
- Осем? - Кадмус беше прав.
Ти си извънземна, също като тях.
А аз все се опитвах да те предпазя.
Осем, не става дума само за мен и теб.
Не ме предизвиквай, Ева.
Ще стрелям, ако се наложи.
Ева!
Не!
Рови!
Не!
Дъвки?
Помогни й да ни разбере.
Рови?
- Рови, моля те, дръж се. Моля те! - Ева…
Остани такава, каквато си.
Не.
Не!
Ева, моля те.
Какво правиш?
Ева 8 от Убежище 573. Върнах се.
Матер! Чува ли ме някой?
Пуснете ме да вляза! Отворете ми!
Моля те, Матер!
Моля те, пусни ме да вляза.
Страх ме е.
Моля те.
Искам у дома.
Не.
Никой не ми остана.
Сам-сама съм.
Аз съм тук.
Чаках те.
А ти избра тях.
Няма "тях".
Всички сме едно.
Това не е каквото ни обещаваха.
Знам, че не е.
Но може да е дори по-хубаво.
Ева, какво правиш?
Аз съм мостът. Сърцето има нужда от мен.
Не. Орбона има нужда от теб.
Не, Осем. Не!
- Осем! - Ева, обичам те.
Обичам те.
Не…
Рови!
Моята Ева.
Ела.
Ела да видиш.
Нимфа, родена от земята,
отгледана от машина и извънземно.
Тя търсеше семейство.
Търсеше дом.
Търсеше истината.
И намери всичко накуп.
В лицето на баща, жадуващ за дъщеря.
В свят, който имаше нужда от водач.
В мрак…
който трябваше да разпръсне.
Сестричке.
Ето как светът от миналото се превърна в света на бъдещето.
Простихме за вчера. Открихме утрешния ден.
Най-сетне се оглеждаме един в друг,
защото няма "те".
Всички сме едно.
ПО КНИГИТЕ НА ТОНИ ДИТЕРЛИЦИ
Превод на субтитрите Боряна Богданова