Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ØYA JEJU SØR-KOREA
Jeg er haenyeo.
Vi haenyeoer dykker i havet og høster sjødyr
bare ved hjelp av vår egen pust.
Som haenyeoer gir havet oss mat,
og det føles som våre mødres armer.
Men det er mer enn bare det.
Å være haenyeo er et kall.
Haenyeoer er havets voktere,
og vi har beskyttet havet
i flere hundre år.
Jeju er haenyeoenes hjemland.
Jeju er kjent for tre ting.
Klipper.
Vind.
Og kvinner.
Den andre veien. Én, to, tre, fire, fem, seks, sju, åtte.
Rist på hoftene.
- Sju og åtte! - Ikke prøv å se pen ut. Bare gjør det!
Hvem er dette sitt? Ta det.
Alle om bord!
Søster, det er mye malurt her. Gi meg litt, er du snill.
Dette er en jobb man ofrer alt for.
Den har gått i arv fra våre mødre og bestemødre.
Vi dykker selv når det er kaldt eller vi ikke føler for det. Det er i blodet vårt.
Vi er kvinner, tross alt.
- Kan du få det opp dit? - Jeg må bære det.
Vi gjør det sammen.
Legg det der.
Men havet har endret seg, og haenyeoene begynner å forsvinne.
Det føles som om haenyeo-kulturen gradvis forsvinner.
Vennligst ikke spør
Vennligst ikke spør om alderen min
Jeg gjorde ikke noe verdig I min korte ungdomstid
Før i tiden brukte vi robåter
i stedet for motorbåter for å dykke rundt den øya.
Og mens vi rodde, sang vi.
Hva skal jeg gjøre Når ungdommeligheten min forsvinner?
Livet i denne verden er akkurat slik
Godt jobbet!
Hei, fiskesjef! Hva er klokka nå?
Klokka er 7.30!
Da jobber jeg i fire timer, og så kommer jeg opp.
Håper du fanger mye!
Ok, det skal jeg!
I begynnelsen kunne jeg ikke engang svømme, men jeg elsket havet.
Jeg prøvde å unngå å gjøre husarbeid. Mamma beordret meg rundt hjemme,
men når jeg var i havet, kunne jeg være fri og leke.
Så jeg lærte å bli haenyeo da jeg var 16.
Mamma maste om at jeg skulle gifte meg ung.
Jeg var så lydig, så jeg gjorde som hun sa.
Jeg giftet meg og sluttet å dykke.
Jeg var naiv. For naiv.
Ektemannen min likte å feste.
Kanskje han ikke ville jobbe hardt fordi han visste han kom til å dø ung.
Så jeg gikk tilbake til å være haenyeo for å overleve.
Jeg har jobbet i 52 år.
Nå som livet mitt endelig er godt, begynner kroppen min å forfalle.
Mens lommeboken min er tykk, er huden min tynn.
Det er livets ironi.
Se på dette!
Obunjagi. Øresneglens slektning!
Kaptein, vi tar båten klokka åtte i morgen tidlig.
LANDSBYEN GOSAN
Å losse båten er tøft nå som jeg er gammel,
og jeg hater aller mest å fange sjøpinnsvin.
- Hvor mye per 100 gram? - 13 000 won per 100 gram.
Det er engrosprisen.
Andre liker det kanskje fordi man tjener godt på dem.
Men etter å høstet dem i fire timer, må jeg skrelle dem i fire timer.
Raske hender kan gjøre det på tre timer,
så jeg er alltid en byrde for kollegene mine.
Når jeg har fanget mye sjømat, føler jeg meg ikke sliten i det hele tatt.
Men når jeg bare har fanget litt, føler jeg meg utmattet og irritert.
- Og du tjener lite. - Jeg har ikke tjent noe.
Men jeg er glad for å være ute på havet, samme hvor mye jeg tjener.
Jeg blir opprømt, opprømt.
I gamle dager, da vi var unge, så folk ned på haenyeoer.
Hvis mannen din for eksempel var en innflytelsesrik person i landsbyen,
ville han si: "Må du jobbe som haenyeo og gjøre meg flau?"
Jeg var uutdannet,
så jeg ville ikke røpe at jeg var haenyeo.
På ektemennenes gjenforeninger var vi de eneste haenyeoene der.
De andre konene var ikke haenyeoer og så plettfrie ut,
mens ansiktene våre var mørke etter å ha jobbet ute i solen.
Så vi var for redde til å ta til motmæle.
Ansiktene våre var så mørke at vi ikke kunne skjule det med sminke,
så alle kunne se det.
- Det er helt sant. - Det var pinlig.
Det er lenge siden.
Men nå er vi anerkjent av UNESCO,
så vi haenyeoer kan stå rakrygget.
Jeg er langt stoltere over å være haenyeo nå enn jeg var før.
Jeg vil fortsette å jobbe som haenyeo fordi det er gøy.
Men jeg prøver å jobbe mindre,
og bruke resten av livet mitt på frivillig arbeid.
Hallo.
Jeg er Jang Soon Deok, omviseren deres.
Jeg dykker i havet her.
Vennligst gå sakte og forsiktig her.
Det er slanger her ute.
Bare følg sakte og rolig etter meg.
Dette er noen av stedene hvor vi dykker.
Jeg ser mer søppel enn jeg forventet.
Det samler seg opp mer søppel der om vinteren.
Mye av forurensningen kommer fra Kina og Japan. Og fra Koreas fastland.
Da jeg var ung, så jeg aldri søppel som isopor i havet.
Nå er det massevis av søppel som ligger der.
Haugevis av søppel som har råtnet så lenge
at det renner ut skitten væske.
Det rene havet har blitt forurenset på grunn av ting som dette.
Haenyeoer har måttet holde ut store lidelser
for å beskytte havet vårt så langt.
Hvorfor? Fordi vi haenyeoer er friskest når vi er i havet.
Jeg begynte da jeg var 20.
Jeg måtte fange mange sjøsnegler for å forsørge familien min.
Det var tunge tider, og folk var fattige.
Jeg må ha vært flink da også!
Når garnet mitt var helt fullt, tømte jeg det ved strandkanten
og hoppet uti igjen. Jeg er best på å samle sjøpinnsvin.
Det gir meg en god inntekt, og jeg kan være økonomisk uavhengig
fordi jeg er frisk.
LANDSBYEN GWIDEOK
Hei! Hvor er alle sammen? Klokka er seks alt!
Kan du tro det? De er fortsatt på vei!
- Vi skulle være her klokka sju. - Sa de sju?
Å nei!
Kapteinen sa så.
Er det mulig dere ikke får jobbe i dag?
Ja, vi får kanskje ikke det. Hvis de eldste sier nei, kan vi ikke det.
Sjøsnegler kan fanges i slike forhold,
men med sjøpinnsvin kan piggene stikke deg i hodet.
De krangler.
Hvem sa at vi skulle begynne klokka 7.30?
Joo Hwa! Hvorfor kommer du først nå klokka 6.30?
Kapteinen sa at vi skulle av gårde klokka seks!
- Du trenger ikke å rope. - Ikke rope? Jeg er forbannet!
Haeng Ja, kutt ut nå. Jeg gjorde en feil. Jeg gjorde en feil.
Huff. Jeg gjorde en feil. Jeg bønnfaller deg om å tilgi meg!
Kan vi ta på oss våtdrakten nå?
- Kan vi gå bort dit? - Nei! Kom og sett deg.
- Sett dere, alle sammen. - Nå drar vi!
Det er ikke så lenge siden vi begynte å bruke våtdrakt. Kanskje 40 år?
Før fikk vi ikke bruke svømmeføtter, i tilfelle vi fanget for mye.
Når vi er borte, vil den yngre generasjonen kanskje bruke oksygenflasker.
Men inntil videre foretrekker vi å gjøre det på den gammeldagse måten.
Hvis vi jobbet i timevis med oksygen, ville vi uansett ha høstet for mye.
Prøver du å samle for mye på ett dykk, kommer du til å "spise pusten din".
Da dør du.
Og drar du for langt ut på havet,
blir bølgene mye sterkere.
Når vi dykker, kan vi bli tatt av strømmen.
Døden er alltid rett rundt hjørnet for oss.
HISTORIKER, HAENYEO-TRADISJONENES BEVARINGSKOMITÉ
Det er et ekstremt tøft yrke å være haenyeo,
spesielt fordi det er så farlig. Det er derfor det finnes så få nå.
Unge haenyeoer spør: "Hvorfor kan vi ikke bruke oksygenmaske?"
Men det er ikke haenyeoenes måte.
For å samle inn sjømat
må de holde pusten under vann i opptil to minutter.
Man merker vanntrykket fem meter under havet,
og vanntrykket er som et gigantisk blått glass som presser deg nedover.
Jo dypere du dykker, desto tykkere blir glasset.
Så når du kommer opp,
må du bryte gjennom dette "blå glasset" med all din styrke.
Haenyeoer gjentar denne prosessen 100-300 ganger når de dykker.
Bare prøv å slå hodet 300 ganger per dag.
Hodet ditt vil dunke, og det vil gjøre veldig vondt.
Når de oppdager døde haenyeoer i havet,
er garnet deres underlig nok alltid fullt av øresnegler og annen sjømat.
Som om døden lokket dem med lykkens agn.
Den dagen de døde, må de ha skutt gullfuglen!
Jeg er sliten.
Jeg er så utmattet at jeg kan dø.
Det tøffe er ikke å fange sjøpinnsvin, men å pille dem.
Du har folk som hjelper deg!
Men hvem skal hjelpe meg? Må jeg gå ut og få meg en mann?
Hvorfor ringer noen meg nå?
- Det kan være en mann som ringer! - Er det min døde mann som ringer?
- Kanskje det! - Glem det.
- Hvor er den? - Glem det, sa jeg.
Det er sikkert ingenting.
Hvordan vet du det?
Bare finn en mann som kan hjelpe meg med sjøpinnsvinene!
Ha et skilt på ryggen!
"Jeg leter etter en mann som kan hjelpe meg med sjøpinnsvinene!"
Jeg lurer på hvordan det går i morgen. Jeg tviler på at vi finner sjøpinnsvin.
Når det regner, renner kunstgjødselen og pesticidene rett ut i havet.
Vannet blir så skittent at sjøgresset råtner.
Det er et stort problem. Det er ingenting å fange.
Vi blir stadig eldre, og det blir vanskeligere å tjene penger.
Hvordan skal vi greie oss?
Da vi var unge, var det masse sjødyr ute i havet.
Folk pleide å jobbe sammen som et fellesskap.
Når vi høstet tangen agar, pollpryd og hijiki,
samarbeidet haenyeoene og delte overskuddet med hverandre.
Vi sluttet først å jobbe
når brystene ble store og vi måtte amme barna våre.
Jeg tror ikke den yngre generasjonen er seige nok til å leve slik vi gjorde.
De ønsker ikke det.
- Det er en generasjonsforskjell. - Det stemmer. En haenyeos liv er tøft.
Denne levemåten var vårt eneste alternativ.
Men nå til dags er det ingen som ønsker å bli haenyeo.
Våtdrakten min hektet seg fast i en spiker og revnet.
Snakk om uflaks.
Du må knytte den.
Vis frem formene dine, jenta mi!
Nå til dags er det stadig færre kvinner
som tør å risikere å bli haenyeo.
Haenyeo-livsstilen kan dø ut.
1960-tallet var glansperioden for haenyeoene på Jeju.
Antallet haenyeoer nådde 30 000 ut av en befolkning på 200 000 på Jeju.
Men antallet har stadig sunket,
og nå er det bare rundt 4000 haenyeoer igjen.
De gjenstående 4000 haenyeoene er nå hovedsakelig i 60-, 70- og 80-årene.
Bare bestemødre jobber i havet nå,
som om havet omkring Jeju har blitt eldre sammen med dem.
Under Joseon-dynastiet var det en tung jobb å være haenyeo,
så det var mest menn som var det.
Da de fant ut hvor tøft det var, sluttet de fleste mennene.
Og kvinnene måtte gjøre jobben, siden noen fortsatt måtte tjene til livets opphold.
Menn takler ikke jobben.
JEJU-DO
Hvis en jente eller ung kvinne skal bli haenyeo,
begynner de å trene når de er sju år, og treningen i havet varer i ti år.
De lærer å svømme, dykke,
puste, komme opp av vannet og gjøre sånn her.
De lærer hvordan man høster sjømat,
og hvor man finner den.
Når de blir 15-17 år, blir de haenyeoer.
JEJU HANSUPUL HAENYEO-SKOLE
Dere som skal høste sjøgress, still dere i kø!
Gruppe 1!
Vi ble bekymret over at antallet haenyeoer sank så fort,
så vi bygget denne skolen i landsbyen Gwideok for 15 år siden.
Siden haenyeo-kulturen er en del av UNESCO-arven,
var det stor interesse.
La oss finne tang og tare!
For å bevare kulturen prøver vi å lære opp den neste generasjonen.
Alle lærerne på haenyeo-skolen er fra landsbyen Gwideok.
Men haenyeoen Kang Joo Hwa
er den beste dykkeren av alle lærerne.
Hun er en "sang-goon"-haenyeo.
Det er haenyeoer som kan dykke dypere enn ti meter.
Jeg er også ganske dyktig, men selv jeg kan ikke holde følge med henne.
Det er kaldt.
Én, to, tre!
Jeg svelget litt vann.
Du må svelge litt vann. Du må drikke vannet for å være haenyeo.
Elevene sier: "Du vet sikkert nøyaktig hvor sjøsneglene og sjøpinnsvinene er!"
Men det er langt fra sant.
Du trenger ambisjoner.
Ambisjoner av typen "jeg skal fange mer enn de andre".
Du må gjenta prosessen om og om igjen til du fanger dem.
Læreren må dytte meg ned for at jeg kan dykke.
Jeg tror ikke det er noe der nede.
Hei!
Kom hit.
- Jeg kommer til å dø. - Nei da.
Én, to, tre!
I dag ble de flinke dykkerne separert fra de mindre flinke, som meg.
Jeg bare drikker sjøvann.
Her står det "fremtidig haenyeo."
Jeg er vel en fremtidig haenyeo.
Læreren vår er fantastisk. De andre lærerne er litt skumle.
De sier: "Hvordan forventer du å bli haenyeo?"
Men hun er en morsom og effektiv lærer.
Elevene får oppleve hvor tungt livet til en haenyeo er.
Så langt har vi utdannet rundt 840 personer.
Men bare rundt 5 % ender opp med å bli haenyeoer.
Nå drar vi hjem!
Vi greier ikke å forhindre at antallet haenyeoer synker.
ØYA GEOJE 252 KILOMETER UNNA JEJU
- Huff, dette er vanskelig. - Ja.
Hvordan beveger de seg slik?
- Hva skal vi gjøre? Vi er fortapt. - Fortapt.
Etter dette gjør du dette.
- Du må strekke armen helt ut. - Å, strekke armen ut?
Vi gjør det én gang til. Da blir det perfekt.
Perfekt! Perfekt!
Løgner.
- Jeg ville gjort det rått nå. - Jeg også.
Kapteinen vår er så kul.
I oppveksten trodde jeg at haenyeoer bare fantes på Jeju.
Men da jeg flyttet til øya Geoje,
innså jeg at der det er hav, vil det alltid være haenyeoer.
Men Jeongmin og jeg var de eneste unge haenyeoene her ute.
Så i håp om å finne flere folk som oss
lagde vi vår egen YouTube-kanal.
#HAENYEO #KVINNELIGDYKKER MØT DEN MODERNE HAENYEOEN
Hallo.
- Jeongmin. - Sohee.
Klar, ferdig, gå.
Hallo, alle sammen!
- Vi er de moderne haenyeoene Jeongmin. - Og Sohee!
Hyggelig å møte dere.
Det blir hett for oss i dag, for vi skal høste sjøpung.
Sett i gang!
Vannet er deilig.
Se!
Har du fanget den alt?
Idet jeg hoppet uti!
Jeg jobbet på et kontor da jeg var 20 til 25 år.
I en bygning med innestengt luft.
Jeg var sliten og utbrent.
Men siden jeg har blitt haenyeo,
har jeg følt meg oppmuntret og trøstet av å jobbe i naturen.
Da jeg ble haenyeo, satte jeg rekorden for å være den yngste.
Og nå ønsker jeg å sette rekorden for å bli den eldste haenyeoen.
Jeg visste faktisk ikke så mye om haenyeoer.
Men for sju år siden gikk min manns bedrift konkurs.
Jeg kunne ikke engang svømme.
Men i stedet for å være redd, tenkte jeg:
"Kan jeg tjene penger på dette, vil jeg prøve."
Det var vanskelig i begynnelsen.
Men for en arbeidende mor er det vanskelig å finne en så fleksibel jobb i Korea.
Så jeg fortsatte.
Jeg er utmattet.
Å være haenyeo er fysisk tøft og farlig,
men når man oppdrar barn, tar det aldri slutt!
Alle mødre i hele verden vet hva jeg mener.
Jeg vil heller jobbe i havet i sju timer.
JEONGMINS BOLIG
- Da jeg ble stor. "Stor." - Da jeg ble stor?
- Det er bare én vokal. Da jeg ble stor. - Da jeg ble stor.
- Hvem lånte boka? - Jeg.
- Naru, Naru, Naru. - Det var Lae Won.
- Hva er det? - Lae Wons.
Hva er det?
Den handler om å få bryster og kroppshår. Det er en bok om å komme i puberteten.
- Barna er interessert i det for tiden. - Å.
Do Hun, du får kroppshår neste år!
Slutt å snakke om kroppshår og gjør dere klare til å spise. Vask bordet.
- Min, min. - Oi, du ga ham mye.
Ta med denne.
- Er det godt? - Ja.
Jeg er takknemlig. Nam-nam.
Siden jeg har vært på YouTube og TV,
elsker barna mine, Do Hun, Lae Won og Naru, at jeg er haenyeo.
De sier: "Mamma er så kul."
MAMMA ER HAENYEO
Naru forteller meg stadig vekk at hun ønsker å bli haenyeo.
Selv om jeg blir glad for å høre det, vil jeg ikke at hun skal bli det.
Å være haenyeo er en veldig tung jobb.
Jeg går stadig frem og tilbake.
Ikke gjør denne jobben, Naru. Mamma skal gjøre den for deg.
HAENYEOENES EGEN FANGST!
ØRESNEGLER, SJØPØLSER TIL SALGS SOM VIST PÅ TV
Så vidt jeg vet, er disse to…
FISKESJEF
…de mest berømte haenyeoene på Geoje, Jeju, noe sted.
De ble invitert til å møte presidenten!
De er Geojes markedsføringsteam.
Men det er ikke bra for forretningene mine at de blir invitert til så mye.
Noen ganger føles det som om det er de som er sjefen, og ikke jeg.
- Har dere med dykkermaskene? - Ja!
De lager YouTube-videoer mens de jobber. Jeg lar dem gjøre det. De gjør som de vil.
Flytt dere! Strømmen er sterk her.
Nei, vi skal dykke her først, og så flytter vi oss.
De to gir meg større inntekter enn fem haenyeoer ville gjort.
- Jeg fanget én til! - De er etterfølgerne våre!
Ærlig talt har inntekten min
sunket jevnt år etter år.
Så nylig som for tre år siden
kunne jeg fange 100 kilo sjøpung på en time.
Men det er ikke tilfellet lenger.
Siden temperaturen øker, forandrer havet seg.
Som haenyeoer ser vi at det skjer rett foran øynene på oss.
En liten kubemanet-art har dukket opp her. Den pleide å være i mer tropiske farvann.
Og vi prøver å filme det
for å advare folk om endringene i havet.
Vi vil at folk skal bekymre seg.
Og det er ingen sjødyr som lever på grunna lenger.
Så Sohee og jeg må dykke dypere.
Fortsetter det slik, vil vi kun med pusten greie…
Per definisjon høster haenyeoer sjødyr kun med pusten,
så vil vi kunne fortsette å jobbe på denne måten i fremtiden?
ØYA JEJU
Jeg kan ikke være haenyeo i et år fordi jeg havnet i en ulykke.
Jeg tenker at jeg bare var uheldig.
Jeg fanget noen sjøpinnsvin.
Og du vet de store garnene? Jeg fylte to av dem.
Da jeg skulle bære dem opp, gled jeg plutselig i vannkanten.
De har operert inn åtte stålnagler, og jeg lå på sykehuset i 14 dager.
Hadde det vært fingrene mine, ville åtte av ti vært brukket.
Har aldri hatt en så stor operasjon før. Jeg hadde uflaks.
Dette er første gang jeg ikke kan dykke.
Det var ubeskrivelig vanskelig å leve denne sommeren.
Jeg kunne ikke bevege meg,
så vennene mine hjalp meg med å plante gressløk og brokkoli.
Alle i landsbyen var bekymret for meg,
siden haenyeoer ikke får sykeforsikring.
De sier jobben er for farlig til å dekkes.
Selv fiskekooperativene gir bare kompensasjon når haenyeoer dør,
og ikke et rødt øre når vi blir skadet.
Hva hjelper penger hvis jeg er død?
Det var veldig skuffende. Ikke sant?
Hva hjelper det å være på UNESCOs liste når vi ikke får trygd når vi trenger det?
Men andre haenyeoer er misunnelige på meg
fordi min avdøde ektemann jobbet i over 30 år som statstjenestemann.
Så jeg lever for det meste på pensjonen hans,
som blir utbetalt hver måned.
Livet går bare videre for de som lever.
Dette er ET Point, den beste kilden for nyheter om økonomien.
Japans regjering har kunngjort at radioaktivt forurenset vann
som har blitt lagret i kjernekraftverket i Fukushima, skal slippes ut i havet.
Det har skapt bekymring for folk på øya Jeju, som grenser til Japan.
Det internasjonale atomenergibyrået,
som har sjekket om det forurensede vannet fra kjernekraftverket er trygt,
forklarte at Japans plan følger de internasjonale sikkerhetsstandardene.
Metoden Japan har valgt…
GENERALDIREKTØR FOR IAEA
…er både teknisk gjennomførbar og følger internasjonal praksis,
selv om den store mengden vann gjør det til en unik og komplisert sak.
Dette er områder hvor haenyeoene dykker.
Men det føles som om alt kommer til å være borte om 100 år.
Og nå planlegger Japan å slippe ut radioaktivt vann i havet.
Vi haenyeoer er veldig bekymret for det.
Hvis de slipper ut alt det radioaktive avfallet i vannet,
vil ikke skaden være umiddelbart synlig.
De burde finne en løsning som er trygg for alle.
Men Japan fortsetter med planene sine uten å ta hensyn til andre land.
Vi har hele livet vært avhengige av havet,
så dette er en alvorlig bekymring for oss.
HAENYEOENES FOLKEMØTE OM FUKUSHIMA-VANNET
Nei, bare én fra… Mr. Ban.
ENERGIKAMPANJELEDER FOR GREENPEACE
Og din. Dette er japansk.
Det har vært to store atomulykker i menneskehetens historie.
Det var Tsjernobyl-ulykken
og Fukushima-ulykken.
Siden den kjernefysiske nedsmeltingen i Fukushima i 2011
har vi vært bekymret for hvordan de ville kvitte seg med det forurensede vannet.
Den japanske regjeringen sier
at det forurensede vannet kan bli behandlet og sluppet ut,
og at kjernekraftverket raskt kan avvikles.
Selskapet som driver atomkraftverket,
planlegger å tynne ut konsentrasjonen av radioaktive stoffer
ved å blande det ut med en enorm mengde sjøvann.
Men problemet er at selv om konsentrasjonen blir tynnet ut,
betyr ikke det at radioaktiviteten er borte.
Hvilket grunnlag har de til å si at det er trygt å slippe ut vannet fra Fukushima?
Det er helt uten presedens. Vi ønsket å ha et møte med haenyeoene
fordi de er sårbare for følgene av det forurensede vannet.
De fortjener å få vite all informasjonen vi har om denne akutte situasjonen.
Hallo, haenyeo-tanter. Går det bra?
Ja!
Jeg er fra en organisasjon som jobber for miljøet i Seoul.
To eksperter skal snakke om det forurensede vannet fra Fukushima.
Og vi har noen andre folk fra Jeju som også jobber med denne saken.
Så vennligst still mange spørsmål om alt dere lurer på.
Ok.
Hallo, alle sammen. Jeg er fra Borgernes informasjonssenter for atomenergi i Japan.
JAPANSK AKTIVIST MOT ATOMENERGI
Vannet blir samlet opp og lagret på grunn av hvor farlig det er.
Men Japans regjering har sagt
at de skal slippe ut det forurensede vannet i havet.
Ifølge regjeringens plan vil det ta over 30 år å slippe ut alt sammen.
Når det forurensede vannet når Korea, vil det fortsette å komme hver dag.
Når du blir utsatt for dette…
SPESIALIST PÅ KJERNEFYSIKK
…vil du ikke se effekten umiddelbart. Vi frykter at effekten av utslippene
vil bli merket over mange hundre, om ikke mange tusen, år,
på grunn av de forskjellige radioaktive stoffene som blir sluppet ut.
Selv nå er det ikke noe sjøgress i havet.
Korallbleking forekommer nå.
Hvorfor vurderer Japan bare å slippe vannet ut i havet?
De har mange ressurser.
Kan de ikke lage en stor nok tank og la det være der en stund?
Jeg visste at havet begynte å bli forurenset,
men når jeg nå hører at Japan prøver å slippe ut det radioaktive vannet,
føler jeg at jeg har levd livet mitt som en tåpe.
Når bølgene er store, ender vi opp med å svelge sjøvann.
Du burde si det til japanerne. Jeg kan si det til alle som ikke vet det.
Ban Hideyuki har jobbet i over 30 år med denne saken.
Spesielt da regjeringen bestemte seg for å prøve å slippe ut vannet på denne måten.
Det er ikke lett å være uenig når du er i landet.
Situasjonen nå…
MILJØAKTIVIST PÅ JEJU
Vi er i en situasjon hvor vi blir nødt til å demonstrere mye.
Det er viktig at vi konstant sender budskapet:
"Dere må gjøre det rette."
Vennligst kom selv om dere må la være å jobbe en dag eller to.
Sitter miljøgruppene med hendene i fanget og bare venter på at vi skal kjempe?
Det funker ikke.
Vi visste ingenting da vi kom hit i dag.
Det er en som snakker japansk og en som snakker engelsk.
Det er umulig at vi skjønner alt og kan gi et ordentlig svar akkurat nå.
Dere snakker tøv!
De to mennene som jobber hardest,
Ban Hideyuki og direktør Kim Jeong Do, mottar mest kritikk.
- De to som jobber hardest. - De to som har jobbet hardest.
Vi kan ikke fortsette å kjekle. Vi må stå samlet.
Hvis vi krangler så mye her, hvordan skal vi få til en demonstrasjon?
Vi må forhindre dette. Absolutt. Alle må reise seg og bli med.
Vi kan ikke la sjefene hindre oss fra å gjøre det.
Vi må alle komme ut og demonstrere den samme dagen på Jeju.
Om vi så må brekke Jeju by eller Halla-san i to, må vi demonstrere.
Alle lederne i fiskekooperativene er menn, og de sier at de er imot dette,
- men de har ikke gjort noe med det. - Det stemmer.
Jeg mener at haenyeoenes ånd er vår evige styrke.
Så vi må huske Jeju-haenyeoenes djerve ånd fra fortiden
og vise dem at vi skal kjempe til siste slutt.
Vi skal samle alle haenyeoene til demonstrasjonen.
Det stemmer!
Fra nå av skal vi samarbeide,
og sammen med Japan må vi ta affære.
Og jeg skal jobbe enda hardere i Seoul.
Fortsett å kjempe, og la oss fortsette å motsette oss dette.
- Vi må reise oss. - Det må gjøres.
Takk.
Det er ikke lett. Det er en stor oppgave.
Lettere sagt enn gjort.
Takk.
En blå krabbe!
Hvordan fanget du den?
Oi!
Jeg har den.
Den er søt.
- Få se. Skal vi legge den i en boks? - Den er stor.
Husker du hva jeg sa, Naru? Av alle sjødyrene
er krabber mest følsomme overfor smerte.
Jeg finner aldri en til som er like søt som denne. Jeg slipper den fri.
Do Hun fant denne.
Ha det gøy! Mamma skal være her og spise.
Oi.
Pappa, vent på meg!
Kom.
Når jeg ser for meg fremtiden til barna mine, blir jeg trist.
Som mor ønsker jeg å forhindre at barna mine skal bli skadet.
Det er en manet!
Jeg er redd!
Det er så mange maneter her.
JEJU REGIONKONTOR
PRESSEKONFERANSE OM FUKUSHIMA-VANNET
- Jeg er glad dere kom. - Det er godt at dere kom.
Takk. Takk.
Men du er vel ikke haenyeo?
- Jeg har vært haenyeo i sju år. - Sju år?
Jøss!
- Du har vært på TV! - Ja!
- Er det mye å fange? - Det blir mindre for hver dag.
- Hvor er du fra? - Geoje.
Jeg elsker det. Jeg vil fortsette lenge med dette, akkurat som dere.
VI ER IMOT UTSLIPPET AV FUKUSHIMAS RADIOAKTIVE VANN
SOM TILINTETGJØR MILJØET I HAVET OG BORGERNES RETT TIL Å OVERLEVE!
Hallo, jeg heter Choi Kyung Sook. Jeg er en aktivist mot radioaktivt avfall.
Japans regjering sier at de skal fjerne radioaktiviteten
gjennom en polynukleær prosess som kalles ALPS.
Men ALPS kan ikke filtrere radioaktive stoffer som karbon-14 eller tritium,
som har veldig lang halveringstid.
Hvis det forurensede vannet slippes ut, vil det nå Jeju innen sju måneder.
Så hvem kan garantere sikkerheten til haenyeoene som jobber i havet?
Japan burde umiddelbart omgjøre avgjørelsen
om å slippe ut radioaktivt vann fra Fukushima!
Omgjør den! Omgjør den!
Er det mange eldre haenyeoer i 80-årene på Jeju?
Det er mange haenyeoer på Jeju som er over 80.
- Jaså? - Hun er 79!
Hvor gammel er du?
- Jeg er 30. - Er du gift?
- Ikke ennå. - Ikke ennå?
Jeongmin har tre barn.
- Gift deg på Jeju. - På Jeju?
- Kan jeg fortsatt være haenyeo da? - Ja.
Hei, hun har en sønn.
Hun har en sønn.
- Sønnen hennes passer best for deg. - Du blir svigermoren min!
Det passer perfekt.
LANDSBYEN BUKCHON FESTSAL
- Skal vi vise respekt og bøye oss? - Det har nok ikke begynt.
Vi gjør det når vi går frem.
Ok. Legg igjen pengene. Etter at vi har gått frem.
Er det riktig holdning for å lage riskake?
Jeg er gammel, så jeg gjør det slik.
Likevel har du ikke en eneste rynke i ansiktet!
Jeg er bestemor alt.
Ansiktet ditt er rundt, så hvorfor er riskakene dine så lange?
Du lager dem styggere og styggere.
Skal vi feste den slik?
Hvert år utfører haenyeoene et sjamanistisk ritual kalt "goot".
De ber til gudene, åndene og forfedrene.
I Jejus folketradisjoner finnes det 18 000 guder
som lever i himmelen, på bakken, i fjellene, i havet, selv i hjemmene våre.
Haenyeoene risikerer livene sine hver dag når de dykker i havet.
Jeg er som en talsperson mellom gudene og haenyeoene.
Jeg må gjøre mitt beste for å tale haenyeoenes sak til havguden.
JEJU-SJAMAN
Jeg forteller ham om utfordringene deres,
forklarer hva de trenger og spør ham om hva de skal gjøre.
Jeg ber for havets helse.
I år prøver haenyeoene å sette en stopper
for Japans plan om å slippe ut forurenset vann i havet.
Ved å utføre en goot tilkaller de 18 000 guder
som slår seg sammen på vegne av havet.
Vi ofrer gaver og penger til gudene.
Så inviterer vi åndene til å komme med glede.
Disse ritualene inneholder glede og sorg. De omrammer selve livet.
Havet må ikke bli skadet, dragekonge!
Hva skal vi gjøre?
Led medlemmene videre.
Guden vår vet alt.
Siden jeg ble haenyeo, har jeg aldri gått glipp av en arbeidsdag.
Fordi jeg er haenyeo, dro jeg til havet hver eneste dag.
Selv hvis jeg var syk, glemte jeg smerten.
Du vet de bestemor-haenyeoene?
De vurderer ikke engang å pensjonere seg.
De vil lage stort oppstyr hvis de ikke kan jobbe i havet.
Jeg har innsett at det er fordi de elsker havet så høyt.
Jeg må også fortsette å jobbe i havet.
Så jeg lar dem ikke dumpe det forurensede vannet fra Fukushima i havet.
I dag skal vi demonstrere mot utslippet av vannet fra Fukushima.
Andre haenyeoer skal også dra.
Men foten min er sår, så jeg vet ikke hvor godt jeg kan marsjere.
JEJU RÅDHUS
Vi er havets krigere!
Japan må omgjøre avgjørelsen om å slippe ut forurenset vann i havet!
Omgjør den! Omgjør den!
HAVET ER IKKE EN SØPPELBØTTE
La oss stoppe Japans utslipp av forurenset vann!
La oss stoppe det! La oss stoppe det!
Jeg er 90 år gammel, men vi kom hit i dag
fordi dette er noe vi må gjøre, selv om vi ikke får dratt på jobb.
Vi har jobbet og levd i havet siden vi var 18 år!
Vi må forhindre dette. Vi er nødt til det!
De har kommet helt fra Geoje.
Dette blir ikke den siste samlingen. Vi må ta til motmæle og slå oss sammen!
Øya Jeju er kjent for sin uberørte natur.
Men snart vil den være omgitt
av radioaktivt vann.
Hvordan kan vi bare stå og se på?
Alle sammen! Jeg kom opp på scenen fordi jeg er en haenyeo som jobber i havet.
Jeg jobbet i dag morges.
Det er vanskelig å unngå å svelge sjøvann når man jobber.
Men hvis Japan heller forurenset vann ut i havet,
vil vi da være de eneste som er fortapt?
Vi har barn, og vi har etterkommere.
Vi må gi etterkommerne våre et rent hav!
Vi må gi dem rent vann!
Vi kan ikke stole på regjeringen vår,
men hvis de opplever hva vi gjennomgår, hvorfor skulle de da forgifte havet vårt?
Ikke sant, alle sammen?
Vi vet ikke når det skjer, men de stopper bare hvis vi tar til motmæle.
Våre haenyeoer er i fare!
IKKE GJØR OSS TIL DE SISTE HAENYEOENE
Japan må omgjøre planen!
Vi fordømmer den! Vi fordømmer den!
Havet må være friskt for at alle vi på jorden skal være friske.
Hvis jeg møter en som syns det er greit å slippe ut forurenset vann i havet,
har jeg lyst til å spørre: "Har du ikke en fremtid?"
Jorden tar ikke slutt med generasjonen vår.
Det vil komme generasjoner etter oss.
Så dette er mord.
En ond handling.
Så vi må forhindre dette for enhver pris!
Vi skal leve og jobbe i havet til hodene våre blir hugget av.
Vi skal kjempe til siste slutt.
En stor dag i Japan.
Det har vært store kontroverser i forkant av denne avgjørelsen, og i dag skjer det.
Behandlet radioaktivt avfallsvann blir akkurat nå sluppet ut i havet.
Vannet blir pumpet inn i en tunnel under havet som er rundt én kilometer lang.
Så blir det sluppet ut i havet.
Det er en veldig lang prosess som vil strekke seg over flere tiår.
De forutsier 30 år, kanskje mer.
Jeg ble knust.
Ingen kommer til å spise sjømat lenger.
Situasjonen ser veldig ille ut. Vi kan ikke leve som haenyeoer lenger.
Jeg hørte om utslippet av vannet fra Fukushima
og tenkte: "Vi er i store vanskeligheter."
Vi kan miste hjemmene våre og levebrødet vårt.
Selv om vi elsker havet og gjør vårt beste for å beskytte det,
har vi levd lenge nok. Men hva med barna våre?
De vil bli alvorlig påvirket.
Jeg ber verden om å forhindre dette.
GENÈVE SVEITS
DE FORENTE NASJONER
DE DEMOKRATISKE ADVOKATERS INTERNASJONALE FORENING
Dette er det berømte Rom 20, hvor FNs menneskerettighetsråd møtes.
De møtes tre ganger i året.
Vi har jobbet med Fukushima-saken i mange år nå.
Da Japan bestemte seg for å slippe ut radioaktivt vann,
mente vi det var viktig at en fisker fra haenyeo-fellesskapet
skulle komme hit og dele sine erfaringer med FNs menneskerettighetsråd
for å understreke den grenseoverskridende skaden
utslippet kan føre til.
Jeg ble kontaktet av FN i Sveits.
Jeg skal holde en tale mot vannforurensning
på vegne av Jeju-haenyeoene.
Jeg satt i 13 timer på et fly for å komme meg hit.
Når det gjelder å snakke til en forsamling til støtte for en viktig sak,
er jeg ikke redd.
Én persons offer kan ha stor innflytelse.
Så jeg samlet mot til å komme hit.
"Fø… Før det er for sent."
ENGELSK TOLK
Prøv den siste setningen igjen. Si "vær så snill".
- Så… - "Vær så snill."
Ja.
"Vær så snill" er som å si "hjelp". Som å si "hjelp, vær så snill".
Si det litt sterkt, og så "før det er…" Du var flink der. Alt på en gang.
- "Før det er for sent." - "Sent." Så stopper du der.
Det er bra hvis du kan lære deg denne delen utenat.
Når du sier "water", må du si alt på en gang. Ikke "we" eller "way".
- Jeg er tørst. Kan jeg få litt vann? - Skal jeg gi deg litt vann?
Det er veldig vanskelig å prøve å lære seg å uttale engelsk
med koreanske bokstaver.
Hvis jeg var yngre, hadde tungen min vært smidigere.
Alt blir vanskeligere når du blir gammel.
Jeg hadde ikke ønsket å gjøre dette igjen.
Hallo!
God morgen. Hvordan går det?
- Hallo, god morgen. - Hallo.
- God morgen. - God morgen.
Hvordan var flyturen? Velkommen til Genève.
- Det var en lang og tøff flytur. - Det var en lang og krevende flytur.
Jeg har lest kunngjøringen din, som er perfekt.
Har du noen spørsmål, eller noe du vil vite om
FNs menneskerettighetsråd?
Jeg tenkte på dette.
I det korte øyeblikket, ikke engang et minutt,
som en enkel kvinne fra Jeju og en kvinnelig dykker,
hadde det betydd utrolig mye for meg hvis folk fra rundt om i hele verden
kunne høre på hva jeg hadde å si.
Det er alt jeg kan ønske meg.
Jeg er haenyeo.
Er du der?
Ja.
Sov du godt?
- Det er på tide å dra. Vi gjør oss klare. - Ok, ok.
- Ikke glem papirene dine. - Ok.
- Ta en siste titt i speilet før du drar. - Det vil uansett være mitt ansikt.
- Vi drar. - Ok.
Vi drar.
Den der.
Jeg skal sitte ved siden av deg.
God morgen.
Dette er dagen vi skal besøke FN.
Er du nervøs?
Ikke i det hele tatt. Det er ingenting å være nervøs for.
De er bare mennesker, som oss.
- FN! - Vi er fremme.
Jeg har veldig kort tid til å snakke.
Hvis representantene fra rundt om i verden
bare vurderer én tiendedel av talen min, så er det alt jeg kan ønske meg.
Morn!
- Her. Bli med meg. - Morn.
God morgen.
Hyggelig å møte deg.
- Lykke til! - La oss gå inn. Vi må gå gjennom her.
Vis papirene dine.
Hos FN er miljøet veldig formelt, teknisk og veldig diplomatisk, selvfølgelig.
Men det er også mye politisering.
At en innfødt kvinne kommer hit, er ikke politisert i det hele tatt.
Det er et menneske som lider konsekvensene av en dårlig gjennomtenkt politikk
og forteller oss sannheten. Vi kan snakke om det i teorien,
men det er de som er der og vet
påvirkningen av politikken til styresmaktene.
Hun må ha med seg dette.
Det er ikke lett for folk fra slike fellesskap
å delta her, siden de ikke har erfaring med slikt arbeid.
Når de takker ja, blir vi veldig glade. Vi gjør vårt beste for å hjelpe dem.
Men til sjuende og sist er de alene.
Jeg er haenyeo,
en sjøkvinne fra Jeju.
Som en kvinnelig dykker
tjener jeg penger fra havet
for å mate familien min.
Jeg hadde ingenting fra fødselen av. Jeg tjente til livets opphold med dykking.
Jeg har levd hele livet mitt
i Jejus rene sjøvann,
men Japan slipper ut giftig vann i havet.
Vær så snill, slutt å slippe ut vannet før det er for sent.
Takk.
Jeg husker ikke slutten. Jeg hadde ingen styrke igjen.
Jeg tror jeg var for full av følelser. Beina mine skalv av utmattelse.
Du var kjempeflink!
Jeg har ikke tenkt å gjøre det igjen. Jeg er sliten. Jeg er så sliten.
Siste gang. Første, men siste.
Du var flink. Er du ikke lettet?
Jeg føler meg forfrisket.
Jeg må kjøpe en T-skjorte som suvenir før jeg drar.
Takk for dette måltidet.
Hvor er hun?
Hvor er hun som beskyttet landet vårt?
Hvordan var turen til Sveits?
Jeg har noen vakre bilder å vise dere.
Jeg skal gå og skifte.
Jeg er så stolt av Soon Deok for at hun dro til Sveits.
Jeg er stolt av henne for at hun dro dit alene.
Jeg er så stolt av henne. Hun gjorde en flott jobb.
Hvordan var maten?
Jeg spiste bare litt brød.
Men brødet var fra Sveits.
Kjøpte de noe til deg? Ga de deg penger til å kjøpe mat?
- Jeg fikk ikke engang brukt mine penger. - Hun hadde ikke greid å bruke dem.
Du har blitt en kjendis siden du dro til Sveits!
Når tror du at vi kan dra dit?
Du burde høre på meg.
- Du er en folkehelt nå! - Hovedpersonen!
- Du kommer til å være overalt! - Er ikke det flott?
Legen sa at jeg ikke kan dykke før neste år,
men jeg kan gå, og jeg har det ikke vondt,
så jeg kom i dag.
Se opp for bilen!
Jeg er så glad for å komme og jobbe med alle sammen.
Den dagen jeg ble skadet, hadde jeg fått meg ny våtdrakt.
Men den er skrukkete nå, siden den har blitt forsømt i tre måneder.
Vi kler på oss!
Joo Hwa, hjelp meg med denne.
- Kang Joo Hwa! - Ja?
Dra den opp for meg.
- Snu deg! Du viser frem jurene dine. - Greit for meg.
Ta disse og kom!
Kom.
JEJUS 16. ÅRLIGE HAENYEO-FESTIVAL
Haenyeo-festivalen er til minne om oss etter at vi forlater verden.
Fremtidige generasjoner kan huske oss på grunn av festivalen
og lære om historien og levebrødet til Jeju-haenyeoene.
Så vi arrangerer festivalen hvert år så vi ikke blir glemt.
Hallo!
Jeg er stor fan!
Jøye meg. Ok.
Som å møte kjendiser.
Jeg har lært så mye av å se på YouTube-videoene.
- Takk for støtten. - Jeg er stor fan.
Takk.
Dette er vår dag!
Haenyeo-dagen.
Jøye meg, tanter!
Dere er her!
- Hallo! - Sett dere her.
- Hvordan går det med dere? - Det går bra med meg.
Forresten, jeg hørte at du dro til FN.
Som en nasjonal representant, ja.
Oi, kan vi få autografen din?
Det er veldig kult.
Jeg ser opp til deg for at du sa noe.
Du ønsket nok ikke å gjøre det, men jeg beundrer motet ditt.
Vi må fortsette å kjempe.
Vi har ikke noe annet valg.
For å beskytte det vi har.
Vi har flere dager.
Jeg frykter at jeg må jobbe i det skumle havet.
Dette er levebrødet vårt.
Hvis folk slutter å kjøpe sjømat, kan vi ikke fortsette å jobbe.
Det er derfor jeg er frustrert.
Vi må fortsette vår dyrebare kultur.
Vi burde bruke styrken vår til å hjelpe dem med dette!
- Vi greier det! - Kom igjen!
Sånn skal det låte!
Vi har levd lenge. Erfaringene våre har ikke vært forgjeves.
Det er utrolig at unge kvinner som dere
kan tenke seg å gjøre slikt arbeid.
Jeg vil fortsette å jobbe som dere herlige tanter i lang tid.
Du må jobbe i 60 år!
Du har rett.
Om bare vi kunne bo på Jeju og se alle tantene slik.
Jeju kan bli gitt videre til noen andre.
Hvis dere to er enige?
La oss være søstre fra nå av. Dere kommer til vår by, og vi til deres!
- Perfekt! - Skjebnebestemt.
Å, vi må dra nå. Hold dere friske.
Ha det.
Vi ses neste gang.
Så flott, jentene våre.
Jeg begynner snart å gråte.
Ikke bli syk. Ta vare på deg selv.
Gi meg også en klem!
Jeg gråter fordi du gråter!
- Det er som om datteren min drar. - Ikke gråt.
Hvorfor gråter du, da?
Vi skal komme på besøk til Busan.
Ha det!
Ikke gråt. Ikke gråt.
Vi møtes neste år, jeg lover! La oss holde kontakt i lang, lang tid.
Dette er for mye.
Ro, fortsett å ro!
Fortsett å ro!
Plask, plask! Ro med årene!
Ro, fortsett å ro!
De forteller meg at jeg skal dykke
På en dag
Uten sol eller måne
Ieodo Sana, Ieodo Sana
Kommer jeg til å spise eller sulte På en ensom, fjern øy?
Kommer jeg til å spise eller sulte?
Jeg får vel dykke
Ieodo Sana, Ieodo Sana
Ro, fortsett å ro!
Havet er hjemmet vårt.
Vi kan ikke slutte å dykke. Vi må dra til havet.
Selv i mitt neste liv kommer jeg til å dykke igjen.
Bare en gammel dame og havet, for alltid.
Tekst: Espen Stokka