Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- האי ג'ג'ו קוריאה הדרומית -
אני האניו.
ההאניות צוללות באוקיינוס וקוצרות צורות חיים ימיות
באמצעות הנשימה בלבד.
כהאניות, אנחנו ניזונות מהאוקיינוס
ומרגישות בו כמו בזרועות אמנו.
אבל זה יותר מכך.
העבודה כהאניו היא שליחות.
ההאניות הן לוחמות הים
ואנחנו מגנות על האוקיינוס
כבר מאות שנים.
ג'ג'ו הוא מולדתן של ההאניות.
האי ג'ג'ו מפורסם בשלושה דברים:
סלעים,
רוח,
ונשים.
לכיוון השני.
אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש, שבע, שמונה.
לנער את האגן.
שבע ושמונה.
תפסיקו להתייפייף ובואו.
של מי זה? קחי את זה.
תיכנסו.
אחותי, יש כאן המון ארטמיסיה. תני לי קצת, בבקשה.
זו עבודה שאת נותנת לה את כל הלב וכל הנשמה.
היא עוברת אלינו מהאימהות ומהסבתות שלנו.
גם כשקר או שלא בא לנו לצלול, אנחנו בכל זאת צוללות.
זה בעצמות שלנו.
אנחנו נשים, בסופו של דבר.
נראה לך שתצליחי לעלות?
אני צריכה לסחוב את זה.
נסחוב ביחד.
משכי את זה לכאן.
אבל הים השתנה וההאניות הולכות ונעלמות.
אני מרגישה שתרבות ההאניו מתמסמסת.
"בבקשה אל תשאלו
בבקשה אל תשאלו על גילי
לא עשיתי דבר ראוי לציון בנעוריי הקצרים"
בעבר השתמשנו בסירות משוטים
ולא בסירות מנוע, כדי לצלול סביב האי.
ותוך כדי חתירה, שרנו.
מה אעשה כשנעוריי מתפוגגים
כאלה הם החיים בעולם הזה
כל הכבוד.
היי, מנהל הדיג! מה השעה עכשיו?
שבע בבוקר.
אז אעבוד ארבע שעות ואצא.
אני מקווה שתתפסי הרבה.
בסדר, בהחלט.
בהתחלה אפילו לא ידעתי לשחות.
לא ידעתי לשחות אבל אהבתי את הים.
ניסיתי להתחמק ממטלות הבית.
בבית אימא שלי נתנה לי פקודות,
אבל בים, יכולתי לשחק ולהיות חופשייה.
לכן בגיל 16 למדתי להיות האניו.
- סון דאוק ג'נג, 72 -
אימא שלי דחפה אותי להתחתן בגיל צעיר.
הייתי ממושמעת מאוד
ולכן שמעתי בקולה,
התחתנתי והפסקתי לצלול.
הייתי תמימה… תמימה מדי.
בעלי אהב לבלות.
אולי הוא לא רצה לעבוד קשה כי הוא ידע שהוא ימות צעיר.
אז חזרתי לעבוד כהאניו
כדי לשרוד.
עבדתי 52 שנה.
עכשיו, כשסוף סוף החיים שלי טובים, הגוף שלי מתחיל להתפרק.
בעוד הארנק שלי שמן, הבשר שלי רזה.
זו האירוניה של החיים.
תראו את זה.
אובונג'גי, בת דודה של אוזן הים.
קפטן, ניקח את הסירה מחר בשמונה.
- הכפר גוסאן -
קשה לי בגילי לפרוק את הציוד מהסירה
ואני הכי שונאת לתפוס קיפודי ים.
- כמה ל-100 גרם? - 13,000 וון ל-100 גרם.
זה מחיר סיטונאי, מחיר סיטונאי.
אחרות אולי אוהבות את זה כי מרוויחים טוב.
אחרי ארבע שעות של קציר אני צריכה לקלף אותם במשך עוד ארבע שעות.
ידיים זריזות יכולות לעשות את זה בשלוש שעות,
לכן אני תמיד מכבידה על חברותיי לעבודה.
כשאני תופסת הרבה פירות ים, אני לא מרגישה עייפה.
אבל בכלל לא מרגישה עייפה.
אבל כשאני תופסת כמות קטנה,
אני מרגישה תשושה ונרגזת.
- אין סוק פארק, 70 -
- והרווח קטן. - לא הרווחתי כלום.
אבל בכל זאת, כשאני בים אני מאושרת, ולא משנה כמה אני מרוויחה.
אני מתרגשת, מתרגשת.
בימים עברו, כשהיינו צעירות,
אנשים הסתכלו על ההאניות מלמעלה.
למשל, אם בעלך היה אדם בעל השפעה בכפר,
הוא היה שואל, "את חייבת לעבוד כהאניו ולבייש אותי?
הייתי חסרת השכלה,
ולכן לא רציתי לגלות שאני האניו.
- אים סאינג קו, 70 -
כשהלכנו למפגשים של הבעלים שלנו,
היינו ההאניות היחידות שם.
בזמן שהנשים של גברים אחרים לא היו האניות ונראו מהודרות,
הפנים שלנו היו שזופות מעבודה בשמש.
לכן באותם ימים פחדנו לדבר.
הפנים שלנו היו כהות כל כך,
ולא היה אפשר לכסות את זה באיפור,
כך שכולם ראו וידעו.
- אני אומרת את האמת. - זה היה ממש מביך.
זה היה מזמן.
אבל עכשיו… עכשיו…
ארגון יונסקו מכיר בנו
ואנחנו ההאניות יכולות לזקוף את ראשינו.
אני הרבה יותר גאה להיות האניו משהייתי בעבר.
אני רוצה להמשיך בזה
כי זה כיף.
אבל אני משתדלת לצמצם את היקף העבודה שלי עכשיו,
ולחיות את שארית חיי בהתנדבות.
שלום.
אני ג'נג סון דאוק, מורת הדרך שלכם.
אני צוללת במים האלה.
בבקשה, תלכו כאן לאט ובזהירות.
יש כאן נחשים.
לכו אחריי לאט וביציבות.
אלה כמה מאתרי הצלילה שלנו.
אני רואה יותר פסולת משציפיתי.
כמויות של פסולת מצטברות כאן במשך החורף.
הרבה מהזיהום מגיע מסין ומיפן.
וגם מקוריאה היבשתית.
כשהייתי צעירה לא ראיתי בים פסולת כמו קלקר.
עכשיו יש שם כמויות גדולות של זבל.
ערמות של אשפה הרקיבו תקופה ארוכה כל כך,
עד כדי כך שהן מגירות נוזל מזוהם.
האוקיינוס הנקי הזדהם בגלל דברים כאלה.
ההאניות עברו תלאות רבות
כדי להגן על הים שלנו עד כה.
למה? כי אנחנו ההאניות הכי בריאות כשאנחנו בים.
- ג'ו האו קנג, 63 -
התחלתי בגיל 20.
הייתי צריכה לתפוס הרבה קונכיות כדי לכלכל את המשפחה שלי.
החיים היו קשים באותם ימים,
ואנשים היו עניים.
כנראה גם הייתי טובה בזה.
כשהרשת שלי התמלאה בשלל הרב שתפסתי,
הייתי מרוקנת אותה ליד החוף
ומיד מסתובבת וחוזרת לים.
אני מצטיינת בעיקר באיסוף קיפודי ים.
זה מספק פרנסה טובה,
ואני יכולה להיות עצמאית מבחינה כלכלית
כי אני בריאה.
- הכפר גווידאוק -
היי!
איפה כולן? כבר שש בבוקר.
אתן מאמינות? התקשרו אליי שאבוא עכשיו והם עוד בדרך.
- הם אמרו לנו לבוא בשבע בבוקר. - אמרו שבע?
אוי, לא.
זה מה שהקפטן אמר.
יש סיכוי שלא תוכלו לעבוד היום?
כן, ייתכן שלא נוכל.
אם הזקנות יגידו לא, לא נוכל לעבוד.
איסוף קונכיות הוא אפשרי בתנאים האלה,
אבל עם קיפודי ים,
הקוצים יכולים לדקור אותך בראש.
הן רבות. הן רבות.
מי אמר שאנחנו מתחילות ב-7:30?
ג'ו וואה! איפה היית ב-6:30?
הקפטן אמר שיוצאים בשש בבוקר.
אין צורך לצעוק.
לא לצעוק? אני עצבנית ולא שולטת בזה.
האנג ג'ה, תפסיקי כבר.
עשיתי טעות. עשיתי טעות.
אבוי. עשיתי טעות. עשיתי טעות ואני מבקשת את סליחתך.
טוב, אפשר ללבוש את חליפות הצלילה עכשיו?
אפשר ללכת ברגל למקום?
לא. תעלי לרכב.
כולן לעלות.
טוב, קדימה.
לא כל כך מזמן התחלנו ללבוש חליפות צלילה.
אולי לפני 40 שנה?
באותם ימים לא הורשינו להשתמש בסנפירים,
כדי שלא נתפוס יותר מדי, מהר מדי.
אחרי מותנו, אולי הדור הצעיר יתחילו להשתמש במכלי חמצן.
אבל בינתיים אנחנו מעדיפות לעשות את הדברים בדרך הישנה.
ממילא, עבודה ממושכת עם חמצן עלולה להוביל לקציר-יתר.
אם תנסי לאסוף יותר מדי בצלילה אחת,
ייגמר לך האוויר.
את תמותי. תמותי.
ואם תצאי רחוק מדי אל לב הים,
הגלים שם חזקים הרבה יותר.
כשאנחנו צוללות לעומק, הזרם עלול לסחוף אותנו רחוק מדי.
המוות תמיד אורב לנו מעבר לפינה.
- סון-אי קים, היסטוריונית -
- המועצה לשימור מסורת ההאניו -
העבודה של ההאניו קשה מאוד,
במיוחד משום שהיא מסוכנת מאוד, לכן הן מעטות כל כך עכשיו.
ההאניות הצעירות שואלות למה אסור להן להשתמש במסכת חמצן.
אבל זו לא דרך ההאניו.
כדי לאסוף פירות ים,
הן צריכות לעצור את נשימתן מתחת למים עד שתי דקות.
לחץ המים מתחיל מעומק של 5 מטר מתחת למים
ולחץ המים הזה הוא כמו זכוכית כחולה ענקית שדוחפת אותך למטרה.
ככל שהצלילה עמוקה יותר, הזכוכית נעשית עבה יותר.
לכן כשאת יוצאת,
את צריכה לפרוץ את הזכוכית הכחולה בכל הכוח.
ההאניות חוזרת על התהליך הזה בין 100 ל-300 פעמים בצלילה.
נסו אתם להטיח את הראש 300 פעמים ביום.
הראש שלכם יכאב מאוד.
כשהן מוצאות האניות מתות בים,
למרבה הפלא, הרשת של ההאניו תמיד מלאה באוזני ים ובפירות ים אחרים.
כאילו המוות מושך אותן באמצעות פיתיון של מזל.
ביום שהן מתו, כנראה הן מצאו אוצר.
אני עייפה.
אני תשושה כל כך, שאני עלולה למות.
- יאונג אה ג'אונג, 67 -
תפיסת קיפודי ים היא לא החלק הקשה. מה שקשה זה לקלף אותם.
יש לך אנשים שעוזרים לך.
אבל מי יעזור לי? אני צריכה לצאת לחפש בעל?
למה מישהו מתקשר אליי בשעה כזאת?
אולי זה גבר שמתקשר.
בעלי המת מתקשר אליי?
- אולי. - שכחי מזה.
- איפה? איפה זה? - אמרתי, שכחי מזה.
זה בטח כלום.
איך את יכולה לדעת?
מצאי לי גבר שיעזור לי לקלף קיפודי ים.
- תלי שלט על הגב. - מה?
"אני מחפשת בעל שיעזור לי לקלף קיפודי ים!"
מעניין איך יהיה מחר.
קשה לי להאמין שנמצא קיפודי ים.
כשיורד גשם כל השפכים מהשדה,
כמו דשנים וחומרי הדברה, זורמים ישר לאוקיינוס.
המים מזדהמים מאוד, עשבי הים מרקיבים.
זו בעיה רצינית. לא נשאר מה לתפוס.
אנחנו מזדקנות ונעשה קשה יותר להרוויח כסף.
איך נתקיים?
כשהיינו צעירות,
היה שפע של יצורי ים במים.
בעבר אנשים עבדו בשותפות, כקהילה.
כדי לתפוס אצות אגר, אצות קודיון והיג'יקי.
ההאניות עבדו בשיתוף וחלקו ביניהן את הרווחים.
הפסקנו לעבוד רק
כשהשדיים שלנו תפחו והיינו צריכות להיניק את התינוקות שלנו.
אני לא חושבת שלדור הצעיר יש מספיק נחישות כדי לחיות כמו שאנחנו חיות.
הן לא ירצו.
יש פער דורות.
כן, זה נכון. חיי ההאניו קשים.
אורח החיים הזה הוא הברירה היחידה שלנו.
אבל בימינו אף אחת כבר לא רוצה להיות האניו.
חליפת הצלילה שלי נתפסה על מסמר ונקרעה.
זה ביש מזל.
את צריכה לקשור את זה.
תשוויצי בגזרה שלך, אחותי!
בימינו יש פחות ופחות נשים
שמעזות להסתכן ולהיות האניות.
אורח החיים של ההאניות עלול להיכחד.
שנות ה-60 היו תור הזהב של ההאניות של ג'ג'ו.
בשיאו, עמד מספר ההאניות על 30,000,
כשאוכלוסיית ג'ג'ו כולו מנתה 200,000.
אבל המספר ירד בעקביות
והיום נשארו רק כ-4,000 האניות.
רובן של 4,000 ההאניות שנשארו הן בשנות ה-60, ה-70 וה-80 לחייהן.
רק סבתות עובדות באוקיינוס עכשיו,
כאילו ים ג'ג'ו עצמו הזדקן יחד איתן.
בימי שושלת ג'וסון, עבודת ההאניו הייתה קשה,
ולכן עסקו בה בעיקר גברים.
אחרי שהם גילו כמה העבודה קשה, הגברים פשוט נטשו אותה.
- סון דאוק ג'נג, 72 -
לנשים לא הייתה ברירה והן נאלצו לעבוד בזה בעצמן
כי מישהו עדיין צריך להרוויח כסף.
גברים לא עומדים בעבודה הזאת.
- סין קוריאה הצפונית -
- קוריאה הדרומית יפן -
- צ'ג'ו דו -
נערות או נשים צעירות שרוצות להיות האניות,
מתחילות בגיל שבע את ההכשרה שנמשכת 10 שנים.
הן לומדות לשחות, לצלול,
לנשום, לעלות מהמים ולעשות…
הן לומדות לקצור את פירות הים
ואיפה למצוא אותם.
לאחר מכן, בין גיל 15 ל-17, הן הופכות להאניות.
- בית הספר להאניו הנסופול ג'ג'ו -
קוצרות האצות, תסתדרו מהר בשורה.
קבוצה 1. קבוצה 1.
קבוצה 1.
אנחנו מודאגים מהירידה המהירה במספר ההאניות,
ולכן הקמנו את בית הספר הזה בכפר גווידאוק לפני 15 שנה.
ומאז שתרבות ההאניו הוכרה ע"י אונסקו…
- ג'ו יון קים עובד ביה"ס להאניו -
נראה שהיא מעוררת עניין רב.
בואו נלך לקטוף אצות!
במטרה לשמר את התרבות,
אנחנו משתדלים לטפח וללמד את הדור הבא.
כל המורות בבית הספר להאניו הנסופול הן מהכפר גווידאוק.
אבל ההאניו קנג ג'ו וואה,
היא הצוללת הכי טובה מכל המורות.
היא האניו "סנג-גון".
אלה הן האניות שיכולות לצלול לעומק של יותר מ-10 מטר.
גם אני די חזק
אבל אפילו אני לא עומד בקצב שלה כשאנחנו צוללים ביחד.
איזה קור.
אחת, שתיים, שלוש!
בלעתי מים.
את צריכה לבלוע חלק מהמים.
את צריכה לשתות מהמים כדי להיות האניו.
התלמידות אומרות לי,
"את ודאי יודעות בדיוק איפה הקונכיות וקיפודי הים חיים."
אבל אין דבר רחוק יותר מהאמת.
את צריכה שאפתנות.
שאפתנות מהסוג של "אני הולכת לתפוס יותר מהאחרות."
את צריכה לחזור על התהליך פעם אחר פעם עד שתתפסי אותו.
אני לא מצליחה לצלול אם המורה לא דוחפת אותי.
המורה, אני לא חושבת שיש משהו כאן.
היי!
בואי הנה.
נראה לי שאני הולכת למות.
את לא הולכת למות.
אחת, שתיים, שלוש!
היום הן הפרידו בין הצוללות הטובות לצוללות הפחות טובות, כמוני.
רוב הזמן אני רק שותה מים.
רואות את זה? כתוב כאן "האניו לעתיד".
אני מניחה שאני האניו לעתיד.
המורה שלנו נהדרת.
המורות האחרות קצת מפחידות.
הן שואלות, "איך את מצפה להיות האניו?"
אבל היא מורה כיפית ואפקטיבית.
התלמידות חוות את חייה הקשים של ההאניו.
עד כה הכשרנו כ-840 נשים.
אבל רק כחמישה אחוזים ממשיכות כהאניות.
טוב, בואו נלך הביתה.
אנחנו לא מצליחות לעצור את היעלמותה של אוכלוסיית ההאניות.
- האי ג'אוג'ה 253 ק"מ מג'ג'ו -
- וואו. זה ממש קשה, לא? - כן.
איך הן מזיזות את הגוף שלהן ככה?
- מה נעשה? אנחנו אבודות. - אנחנו אבודות.
אחרי זה, עשי ככה.
אני לא מומחית, אבל ישרי את היד עד הסוף.
ליישר את היד?
ננסה עוד פעם.
עוד פעם אחת וזה יהיה מושלם.
- וו-הו! - מושלם.
מושלם!
שקרנית.
- יש לי הרגשה שאני אצליח עכשיו. - גם לי.
וואו, הקפטן שלנו ממש מגניב.
בילדותי חשבתי שרק באי ג'ג'ו יש האניות.
- סוהי ג'ין, 30 -
אבל אחרי שעברתי לאי ג'ג'ו,
הבנתי שאיפה שיש ים, תמיד יהיו האניות.
אבל ג'אונגמין ואני היינו האניות הצעירות היחידות כאן.
אז בתקווה למצוא נשים כמונו,
פתחנו ערוץ יוטיוב משלנו.
- #האניו #צוללנית#צלילה נשית -
- הכירו את ההאניו המודרנית -
שלום.
- ג'אונגמין. - סוהי.
תתכונני. עכשיו.
שלום לכולם!
- אנחנו ההאניות המודרניות. ג'אונגמין. - וסוהי.
נעים מאוד.
יהיה לנו חם היום,
כי אנחנו הולכות לקצור אסצידיות מאבן.
תיכנסו עכשיו.
כל כך נעים במים.
תראו.
כבר תפסת את זה?
ברגע שנכנסתי למים.
וו-הו!
מגיל 20 עד 25 עבדתי במשרד.
בבניין מחניק.
הייתי עייפה ושחוקה.
אבל מאז שנעשיתי האניו,
נוח לי ונעים לי לעבוד בטבע.
כשנעשיתי האניו, שברתי את שיא ההאניו הצעירה ביותר.
ועכשיו אני רוצה לשבור את שיא ההאניו המבוגרת ביותר.
- ג'אונגמין וו, 37 -
לא ידעתי הרבה על ההאניות.
אבל לפני שבע שנים,
החברה של בעלי פשטה את הרגל.
באותם ימים אפילו לא ידעתי לשחות.
אבל במקום לפחד,
חשבתי
שאם אפשר להרוויח מזה כסף, אני רוצה לנסות.
ברור שהיה קשה בהתחלה.
אבל עדיין,
לאימא עובדת קשה למצוא עבודה גמישה כזאת בקוריאה.
אז המשכתי בזה.
אני מותשת.
עבודת ההאניו היא קשה פיזית ומסוכנת,
אבל גידול ילדים…
זה אינסופי.
כל אימא בעולם יודעת למה אני מתכוונת.
אני מעדיפה לעבוד באוקיינוס שבע שעות.
- הבית של ג'אונגמין -
- כשאגדל. - כשאגדל?
אגדל.
את יכולה לכתוב תנועה אחת כאן.
- כשאגדל. - כשאגדל.
- מי שאל את הספר? - אני.
- נארו, נארו, נארו. - לה וון. זה לה וון.
- הא? - מה זה?
של לה וון.
מה זה?
זה על צמיחת שדיים ושיער גוף.
ספר על סימני גיל ההתבגרות.
כן, שמתי לב שילדים מתעניינים בדברים האלה כיום.
הו.
דו הון, לך יהיה שיער גוף בשנה הבאה.
בואו נפסיק לדבר על שיער גוף ונשב לאכול.
נקו את השולחן, בבקשה.
- שלי, שלי, שלי. - וואו, נתת לו הרבה.
תביא את זה לשולחן.
- זה לא טעים? - כן.
תודה רבה, יאמי.
מאז שרואים אותי ביוטיוב ובטלוויזיה,
הילדים שלי, דו הון, לה וון ונארו
מתלהבים מהיותי האניו.
הם אומרים, "אימא היא הכי מגניבה."
- אימא שלי היא האניו -
למעשה, נארו אומרת לי כל הזמן שהיא רוצה להיות האניו.
מצד אחד, אני שמחה לשמוע את זה.
אבל מצד שני, אני לא רוצה שהיא תעשה את זה.
זו עבודה קשה מאוד.
אני מתלבטת…
בעצם אל תעבדי בזה, נארו.
אימא תעשה את זה בשבילך.
- השלל של האניו! -
- אוזני ים, מלפפוני ים למכירה כמו בטלוויזיה -
ככל הידוע לי, שתי אלה…
- האנג פיו לי הממונה על הדיג בג'אוג'ה -
הן ההאניות הכי מפורסמות בג'אוג'ה, בג'ג'ו, בכל מקום.
הן אפילו הוזמנו לפגוש את הנשיא.
הן צוות השיווק של האי ג'אוג'ה.
אבל למעשה, העובדה שהן מוזמנות לכל כך הרבה אירועים לא טובה לעסקים.
לפעמים נוצר הרושם שהן הבוס ולא אני.
- הבאתן את המשקפות שלכן? - כן.
אתם רואים אותן מצלמות סרטונים ליוטיוב בזמן העבודה.
אני מרשה להן.
הן עושות מה שהן רוצות.
זוזו הצדה. הזרם כאן חזק.
לא, קודם נצלול כאן ואחר כך נזוז.
בהשוואה לצוות של חמש האניות,
שתי אלה לבדן מניבות רווח גבוה יותר.
תפסתי עוד אחד.
הן היורשות שלנו.
בזמן האחרון ההכנסה שלי
גדלה ברציפות משנה לשנה.
רק לפני שלוש שנים,
הצלחתי לתפוס 100 ק"ג של אסצידיות בשעה אחת.
אבל המצב השתנה.
בגלל עליית הטמפרטורות בעולם, האוקיינוס משתנה.
כהאניות, אנחנו רואות את זה מתרחש מול העיניים שלנו.
למשל, מין של מדוזות קובייתיות קטנות
התגלה כאן, ובעבר הן חיו באזורים טרופיים יותר.
אנחנו מנסות לצלם את זה
כדי להזהיר את הציבור מפני השינויים בים.
אנחנו רוצות שאנשים ידאגו.
כיום אין יותר צורות חיים ימיות במים הרדודים.
לכן סוהי ואני צריכות לצלות עמוק יותר.
אם זה יימשך, האם אנחנו, בעזרת הנשימה בלבד,
כי האניות בהגדרה קוצרות פירות ים באמצעות הנשימה בלבד,
האם נוכל להמשיך לעבוד באופן הזה בעתיד?
- האי ג'ג'ו -
- ג'ו וואה קנג, 63 -
לא אוכל לעבוד כהאניו במשך שנה
כי עברתי תאונה.
אני חושבת שזה היה סתם חוסר מזל.
אספתי קיפודי ים.
את מכירה את הרשתות הגדולות שלנו? מילאתי שתיים כאלה.
וכשבאתי לתפוס אותה,
החלקתי ליד המים.
התקינו שם שמונה סיכות פלדה
והייתי מאושפזת 14 יום.
הם אמרו שאם כף הרגל שלי הייתה אצבעות, שמונה מעשר היו נשברות.
אף פעם לא עברתי ניתוח גדול כל כך.
ביש מזל.
זו הפעם הראשונה שאני לא יכולה לצלול.
אין לתאר כמה היה קשה לעבור את הקיץ הזה.
כשלא יכולתי לזוז,
החברות שלי עזרו לי לשתול עירית וברוקולי.
כל תושבי הכפר דאגו לי
כי להאניות אין ביטוח בריאות.
הם אומרים שהעבודה מסוכנת מדי, ולכן לא מכוסה בביטוח,
אפילו תאגידי הדיג מפצים רק
על מוות של האניו,
ולא נותנים כלום כשאנחנו נפצעות.
מה יועיל לי כסף אחרי מותי?
זה היה מאכזב מאוד.
לא ככה?
מה הטעם בהכרה של יונסקו
כשאיננו יכולות לקבל שום הטבה בשעת צורך?
אבל האניות אחרות מקנאות במצבי הנוכחי,
כי בעלי המנוח עבד יותר מ-30 שנה בשירות המדינה.
אז אני מתקיימת בעיקר מהפנסיה שלו,
שמגיעה אחת לחודש.
החיים נמשכים רק אצל מי שחי.
- סון דאוק ג'נג, 72 -
כאן אי-טי פוינט, המקור האמין שלכם לידיעות כלכליות.
ממשלת יפן הודיעה שמים מזוהמים בקרינה רדיואקטיבית
שאוחסנו בתחנת הכוח הגרעינית בפוקושימה
יוזרמו לאוקיינוס.
הדבר עורר בהלה מידית באי ג'ג'ו, הגובל ביפן.
מהסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית,
שבדקה את בטיחות המים המזוהמים
מתחנת הכוח הגרעינית בפוקושימה שביפן,
נמסר שתוכנית יפן להזרים מים מזוהמים
עומדת בתקני הבטיחות הבינלאומיים.
השיטה שבחרה יפן…
- קולו של רפאל מריאנו גרוס מנכ"ל סבא"א -
היא גם ישימה מבחינת טכנית, וגם עולה בקנה אחד עם נוהלי העבודה בכל העולם.
אף שבגלל כמות המים הגדולה מדובר במקרה ייחודי ומורכב.
בכל האזורים האלה אנחנו ההאניות צוללות.
אבל נראה שכולם ייעלמו בתוך 100 שנה.
ועכשיו יפן מתכננת להזרים שפכים גרעיניים לאוקיינוס.
אנחנו ההאניות מודאגות מכך מאוד.
אם הם ישחררו למים את כל הפסולת הרדיואקטיבית,
הנזק לא ייראה מיד.
הם צריכים לחשוב על פתרון שיהיה בטוח לכולם.
אבל יפן מקדמת את התוכניות שלה בלי להיוועץ במדינות אחרות.
כל חיינו הסתמכנו על הים,
ולכן זה מדאיג אותנו מאוד.
- כנס האניות בנושא המים מפוקושימה -
לא, רק אחד מ… מר באן.
- מארי צ'נג פעילה בגרינפיס -
ושלך. זה ביפנית.
בהיסטוריה האנושית התרחשו שתי תאונות גרעיניות גדולות.
אחת בצ'רנוביל
ואחת בפוקושימה.
מאז התכת הכור הגרעיני בפוקושימה ב-2011,
אנחנו מוטרדים
מהדרך שבה יטופלו השפכים המזוהמים.
ממשלת יפן טוענת
שניתן לטפל במים המזוהמים ולשחרר אותם לים,
וניתן יהיה להשבית לחלוטין את תחנת הכוח הגרעינית במהירות.
המטרה של החברה שמפעילה את תחנת הכוח
היא לדלל את ריכוז החומרים הרדיואקטיביים
ע"י מהילתם בכמות עצומה של מי ים.
אבל הבעיה היא שדילול הריכוז כשלעצמו
אינו מעלים לחלוטין את הרדיואקטיביות.
על סמך מה אפשר לטעון בביטחון
ששחרור המים המזוהמים של פוקושימה הוא בטיחותי?
אין לזה שום תקדים.
רצינו להיפגש עם ההאניות
כי הן חשופות לפגיעתם של המים המזוהמים.
מגיע להן לקבל את כל המידע הקיים
בנוגע למצב החירום הזה.
שלום, דודות האניות. כולן מרגישות טוב?
כן.
אני מייצגת ארגון שפועל למען הסביבה בסיאול.
הזמנו שני מומחים שידברו איתכן
על המים המזוהמים של פוקושימה.
ונמצאים איתנו כמה אנשים מג'ג'ו שגם הם פעילים בעניין.
אז בבקשה, תשאלו הרבה שאלות על כל דבר שמעניין אתכן.
בסדר.
שלום לכולן.
אני עובד במרכז למידע גרעיני לאזרחים של יפן.
- באן הידיוקי פעיל אנטי-גרעין יפני -
המים נאספים ומאוחסנים בגלל רמת המסוכנות שלהם.
אבל ממשלת יפן אמרה
שבכוונתה לשחרר את המים המזוהמים לים.
אבל לפי התוכנית של ממשלת יפן,
יידרשו יותר מ-30 שנה כדי להיפטר מכל המים.
לאחר מכן, ברגע שהמים המזוהמים יגיעו לקוריאה,
הם ימשיכו להגיע יום אחרי יום.
כשנחשפים לדבר הזה…
- שון ברני מומחה לגרעין, גרינפיס -
לא רואים השפעה מידית.
והחשש שלנו הוא שההשפעות של הזרמת המים
יורגשו עוד מאות רבות, אם לא אלפים רבים, של שנים,
בגלל החומרים הרדיואקטיביים השונים שייפלטו.
כבר היום אין בכלל עשבי ים במים שלנו.
הלבנת אלמוגים מתרחשת ברגע זה ממש.
למה יפן שוקלת לשחרר את המים לים?
יש להם משאבים רבים.
הם לא יכולים לייצר מכל גדול מספיק ולהשאיר את המים שם בינתיים?
ידעתי שהאוקיינוס מזדהם מאוד.
אבל עכשיו כשאני שומעת שיפן מנסה להזרים את מי השפכים,
אני מרגישה כאילו חייתי את חיי כטיפשה.
כשהגלים חזקים אנחנו בולעות מים.
חשוב מאוד שתחזרו ליפן ותספרו לכולם.
אני אלמד את כל מי שלא יודע.
באן הידיוקי מטפל בנושא הזה כבר יותר מ-30 שנה.
במיוחד כשממשלת יפן
החליטה לנסות ולהיפטר מהמים המזוהמים באופן הזה.
לא קל להתנגד מתוך המדינה.
במצב הנוכחי…
- ג'אונג דו קים פעיל סביבתי, ג'ג'ו -
אנחנו נצטרך לקיים הפגנות רבות.
חשוב ביותר שנמשיך להפיץ את המסר שלנו:
"עשו את הדבר הנכון."
אפילו אם תצטרכו להפסיד יום עבודה או שניים, בבקשה, צאו למחות.
אתם הארגונים הסביבתיים יושבים מנגד
ומחכים שאנחנו נילחם?
זה לא יעבוד.
באנו הנה היום בלי שום ידע.
יש כאן יפני שמדבר ביפנית ומישהו שמדבר באנגלית.
לא משנה כמה הם ידברו,
אין סיכוי שנצליח עכשיו להבין הכול ולענות בהתאם.
אתה מדבר שטויות.
עושה רושם ששני האנשים שעובדים הכי קשה,
מר באן הידיוקי והמנהל קים ג'אונג דו, סופגים הכי הרבה ביקורת.
השניים הכי חרוצים.
השניים שעובדים הכי קשה.
אין טעם שנמשיך להתנצח כאן. אנחנו צריכים להתאחד.
אם אנחנו לא מפסיקים לריב כאן, איך נצליח לארגן הפגנה?
אנחנו חייבות לעצור את זה. לחלוטין.
כולן חייבות לקום ולהצטרף.
אסור לנו לאפשר לאנשים רמי הדרג למנוע מאיתנו לעשות את זה.
חובה על כולנו לצאת ולהפגין
יחד באותו יום בג'ג'ו.
גם אם נצטרך לפרק את ג'ג'ו סיטי או את הר האלה, אנחנו חייבות למחות.
כל המנהיגים של תאגידי דיג הם גברים
והם אומרים שהם מתנגדים לעניין
- אבל לא נעשתה שום פעולה. - נכון.
אני מאמינה שרוחן של ההאניות
היא הכוח הנצחי שלנו.
לכן אנחנו צריכות להזכיר לעצמנו את עוז רוחן של ההאניות של ג'ג'ו מן העבר
ולהראות להם שאנחנו נילחם עד הסוף.
ביום ההפגנה נכנס את כל ההאניות.
נכון, נכון!
בעתיד אנחנו נשתף פעולה
ויחד עם יפן נצטרך להתחיל לפעול.
ונעבוד עוד יותר קשה בסיאול.
הישארו איתנו במאבק ונמשיך להתנגד לזה ביחד.
אנחנו צריכות להתקומם.
- צריך לעשות את זה. - נכון.
תודה.
זה לא דבר פשוט.
זו משימה גדולה.
קל יותר לדבר מאשר לעשות.
תודה.
- האי ג'אוג'ה -
סרטן כחול.
- ג'אונגמין וו, 37 -
איך תפסת אותו?
וואה!
תפסתי אותו.
הוא חמוד.
תראו לי. דו הון, שנכניס אותו לצידנית?
- הוא ממש גדול. - וואו!
זוכרת מה אמרתי לך, נארו?
מכל היצורים הימיים,
הסרטנים הם הרגישים ביותר לכאב.
אני לא אמצא עוד אחד חמוד כמו זה.
אני אשחרר אותו.
דו הון מצא את זה.
תעשו חיים!
אימא תשב כאן ותאכל.
וואו.
אבא, חכה לי!
בוא.
כשאני מדמיינת את העתיד של הילדים שלי, אני עצובה.
כאימא אני רוצה להגן על הילדים שלי מכל פגע.
אה! הנה מדוזה.
אני פוחדת.
כל כך הרבה מדוזות צפות כאן.
- משרד מחוזי ג'ג'ו -
- מסיבת עיתונאים בעניין מי פוקושימה -
- אני שמחה שאתן משתתפות. - טוב שבאתן.
תודה. תודה.
אבל את לא האניו?
- אני כן האניו. כבר שבע שנים. - שבע שנים?
וואו!
- הופעת בטלוויזיה. - כן, נכון.
יש הרבה שלל?
פחות ופחות מיום ליום.
- מאיפה את? - ג'אוג'ה, ג'אוג'ה, ג'אוג'ה.
אני אוהבת את זה מאוד ואני רוצה להמשיך בזה עוד הרבה זמן, כמוכן.
- אנו מתנגדים להזרמת -
- המים הגרעיניים המזוהמים של פוקושימה -
- שהורסים את הסביבה הימית -
- ופוגעים בזכות הקיום של אזרחים! -
שלום, אני צ'וי קיונג סוק, פעילה חברתית בנושא הרדיואקטיביות.
ממשלת יפן טוענת שהם יסלקו את הרדיואקטיביות
באמצעות תהליך ניקוי רב-גרעיני שנקרא מערכת עיבוד נוזלים מתקדמת.
אבל מערכות אלה לא מסננות חומרים רדיואקטיביים כמו פחמן-14 או טריטיום,
שזמן מחצית החיים שלו ארוך מאוד.
אם המים המזוהמים של פוקושימה ישוחררו,
הם יגיעו לאי ג'ג'ו בתוך כשבעה חודשים.
ואז מי יוכל לערוב לבטיחותן של האניות שעובדות בים?
ממשלת יפן צריכה לחזור בה לאלתר מההחלטה
לשחרר מים גרעיניים מזוהמים מפוקושימה!
לבטל! לבטל! לבטל!
דודה, יש בג'ג'ו הרבה האניות קשישות בשנות ה-80 לחייהן?
יש בג'ג'ו הרבה האניות בנות יותר מ-80.
- באמת? - היא בת 79.
בת כמה את עכשיו?
- בת 30. - בת 30… את נשואה?
- עדיין לא. - עדיין לא?
לג'אונגמין יש שלושה ילדים.
- תתחתני בג'ג'ו. - בג'ג'ו?
אוכל להישאר האניו אם אתחתן בג'ג'ו?
כן.
היי, לה יש בן. יש לה בן.
יש לה בן.
- היי, הבן שלה הוא השידוך הכי טוב בשבילך. - תהיי החותנת שלי.
זה שידוך מושלם.
- הכפר בוקצ'ון אולם הטקסים -
אחותי, אנחנו אמורות להפגין כבוד ולקוד?
נראה שזה עוד לא התחיל.
נעשה את אחרי שנגיע למעלה.
טוב. תשאירו את הכסף.
אחרי שנעלה.
אחותי, זו התנוחה הנכונה להכנת עוגת אורז?
אני זקנה ורגליי כואבות, לכן אני יושבת ככה.
למרות גילך המתקדם, אין לך קמט אחד בפנים.
אני כבר סבתא.
היי, הפנים שלך עגולות. אז למה עוגות האורז שלך ארוכות כל כך?
את עושה אותן יותר ויותר מכוערות.
אחותי, מחברים את זה ככה?
בכל שנה ההאניות מבצעות טקס שאמאני שנקרא "גוט"
ומתפללות לאלים, לרוחות ולאבות הקדומים.
בפולקלור של האי ג'ג'ו יש 18,000 אלים,
שחיים בשמיים, על הקרקע, בהרים, באוקיינוס, אפילו בבתים.
ההאניות מסכנות את חייהן יום יום כשהן צוללות באוקיינוס.
אני כמו מתווכת בין האלים להאניות.
אני צריכה לעשות כל שביכולתי כדי להביא את בקשות ההאניות בפני אל הים…
- סון שיל סאו שאמאנית האי ג'ג'ו -
לספר לו על כל התלאות של ההאניות,
להסביר לו מה הן צריכות ולשאול אותו מה עליהן לעשות.
אני מתפללת לבריאות האוקיינוס.
השנה ההאניות מנסות לבלום
את התוכנית של יפן לשחרר מים מזוהמים לאוקיינוס.
באמצעות טקס ה"גוט" הן קוראות ל-18,000 האלים
לעשות יד אחת למען האוקיינוס.
אנחנו מציעות לאלים מנחות וכסף.
לאחר מכן אנחנו מזמינות את הרוחות לבוא בשמחה.
הטקסים האלה כוללים גם שמחה וגם עצב.
כמו החיים עצמם.
שלא יאונה כל רע למים האלה, המלך הדרקון.
מה נעשה?
הובל את המאמינות קדימה.
האל שלנו יודע הכול.
מאז שנעשיתי האניו,
לא הפסדתי יום עבודה.
משום שאני האניו,
הלכתי לאוקיינוס יום יום.
גם כשהייתי חולה,
שכחתי מהכאב.
יש האניות שהן סבתות.
הן לא מעלות בדעתן לפרוש לגמלאות.
הן יקימו מהומה גדולה אם לא יוכלו לעבוד במים.
גיליתי שזה כך משום שהן אוהבות את האוקיינוס כל כך.
גם אני חייבת להמשיך לעבוד במים.
לכן לא ארשה להם לשפוך את השפכים של פוקושימה לאוקיינוס.
היום אנחנו הולכות למחות על הזרמת השפכים של פוקושימה.
גם האניות אחרות יבואו.
אבל הרגל שלי עדיין כואבת ואני לא בטוחה שאוכל לצעוד.
- בניין העירייה, ג'ג'ו -
אנחנו לוחמות הים.
יפן חייבת לחזור בה מההחלטה לשחרר מים מזוהמים לים.
לבטל! לבטל! לבטל!
- הים הוא לא פח אשפה -
בואו נעצור את הזרמת המים המזוהמים של יפן!
לעצור! לעצור! לעצור!
אני בת 90 אבל באנו הנה היום…
- גאום אוק לי, 90 -
כי זה משהו שאנחנו חייבות לעשות גם אם זה על חשבון עבודה.
אנחנו עובדות וחיות במים מגיל 18.
אנחנו חייבות לעצור את זה.
חייבות לעצור את זה!
הן באו במיוחד מהאי ג'אוג'ה.
זה לא יהיה המפגש האחרון.
עלינו להשמיע את קולנו ולאחד כוחות.
האי ג'ג'ו ידוע בטבע הבתולי שלו.
אבל בקרוב הוא יהיה מוקף
במים הרדיואקטיביים.
איך נוכל לעמוד מנגד?
- סון דאוק ג'נג, 72 -
כולם!
הסיבה שעליתי לבמה
היא שאני האניו שעובדת באוקיינוס.
אפילו הבוקר עבדתי.
קשה להימנע מלבלוע את מי הים בזמן העבודה.
אבל אם יפן תזרים לים מים מזוהמים,
האם אנחנו היחידות שגורלן נחרץ?
יש לנו ילדים, יש לנו צאצאים.
אנחנו חייבות להשאיר לצאצאינו ים נקי.
להשאיר מים נקיים!
חייבים להשאיר מים נקיים!
אנחנו לא יכולות לסמוך על הממשלה שלנו,
אבל אם האנשים האלה יחוו את מה שאנחנו עוברות,
למה שירעילו את הים שלנו?
נכון?
איננו יודעים מתי זה יקרה,
אבל הם יפסיקו רק אם נשמיע את קולנו.
ההאניות שלנו בסכנה!
- אל תהפכו אותנו לאחרונות ההאניות -
יפן חייבת לחזור בה מהתוכנית שלה.
אנחנו מגנות אותה!
אנחנו מגנות! אנחנו מגנות!
האוקיינוס חייב להיות בריא למען הבריאות של כולנו ושל כדור הארץ.
אם אפגוש מישהו
שחושב שזה בסדר להזרים מים מזוהמים לאוקיינוס,
אני רוצה לשאול,
"האם יש לך עתיד?"
הרי העולם לא ייגמר בדור שלנו.
יבואו דורות רבים אחרינו.
לכן זה רצח.
מעשה נבלה.
לכן חובה עלינו לעצור את זה בכל מחיר!
אנחנו נחיה ונעבוד באוקיינוס עד יומנו האחרון.
נילחם עד הסוף.
- 24 באוגוסט 2023 -
היום הוא יום גדול ביפן.
מחלוקות קשות קדמו להקלטה הזאת,
והיום זה סוף סוף קורה.
בשעה זו ממש,
מים רדיואקטיביים מטופלים מוזרמים לאוקיינוס.
מי השפכים נשאבים לתוך תעלה תת-ימית,
שאורכה כקילומטר.
ולאחר מכן נפלטים לאוקיינוס.
מדובר בתהליך אורך מאוד שיימשך עשרות שנים.
התחזית היא 30 שנה, אולי יותר.
הייתי הרוסה.
אף אחד לא יאכל עוד פירות ים.
המצב נראה רע מאוד.
לא נוכל עוד לחיות כהאניות.
שמעתי על הזרמת השפכים של פוקושימה
וחשבתי, "אה, אנחנו בצרה צרורה."
אנחנו עלולות לאבד את הבית ואת הפרנסה שלנו.
אף שאנחנו אוהבות את הים ועושות כל מאמץ להגן עליו,
אנחנו חיינו מספיק. אבל מה יהיה על הילדים שלנו?
כולם ייפגעו מכך קשות.
אני קוראת לעולם לעצור את זה. חייבים לעצור את זה.
- ז'נבה, שווייץ -
- האומות המאוחדות -
- מיקול סאביה -
- ההתאחדות הבינ"ל של עורכי דין דמוקרטים -
זה חדר 20 המפורסם,
שבו מתקיימות הישיבות של המועצה לזכויות האדם.
הם מתכנסים שלוש פעמים בשנה.
אנחנו עובדים על הבעיה של פוקושימה כבר שנים רבות,
וכשיפן החליטה להיפטר מהמים הרדיואקטיביים,
חשבנו שזה חשוב שמישהי
מקהילת הדייגות ההאניות
תבוא ותחלוק מניסיונה ישירות עם המועצה לזכויות האדם
במטרה להבליט את הנזק חוצה הגבולות
שעלול להיגרם כתוצאה מכך.
פנו אליי מטעם האו"ם בשווייץ.
באתי לכאן כדי לנאום נגד זיהום המים
בשם ההאניות מג'ג'ו.
טסתי 13 שעות כדי להיות כאן.
בכל הקשור לנאום מול קהל על מטרה חשובה,
אני לא מפחדת.
קורבן של אדם אחד יכול להשפיע על רבים.
לכן גייסתי את האומץ לבוא לכאן.
לפני… לפני שיהיה מאוחר מדי.
- הייוון נאם מתורגמנית לאנגלית -
ננסה שוב את המשפט האחרון? זה "בבקשה".
- ואז הפוגה… - בבקשה. בבקשה.
נכון.
"בבקשה" זה כמו להגיד "הצילו!" זה כמו להגיד "הצילו בבקשה!"
ואז דברי קצת יותר חזק, ואז "אולי"…
" לפני ש…" עשית את החלק הזה מצוין. ברצף.
"לפני שיהיה…"
- "מאוחר". - "מאוחר".
ואז את עוצרת.
עדיף שתשנני את החלק הזה.
ואז כשאת אומרת "מים", תגידי את זה ברצף.
אל תגידי "אנחנו" או "דרך".
אני צמאה. אני יכולה להביא מים?
להביא לך מים?
אתן לך מים.
קשה מאוד להגות את האנגלית
מאותיות קוריאניות.
אם הייתי צעירה יותר, הלשון שלי הייתה קלה יותר.
אני חושבת שהכול נעשה קשה יותר כשמזדקנים.
לא הייתי רוצה לעשות את זה שוב. בכל הרצינות.
שלום.
בוקר טוב, מה שלומך?
- שלום, בוקר טוב. - שלום.
- בוקר טוב. - בוקר טוב.
איך הייתה הטיסה? ברוכה הבאה לז'נבה.
הטיסה הייתה ארוכה. היה קשה מאוד.
הטיסה הייתה ארוכה ומייגעת מאוד.
קראתי את ההצהרה שלך, והיא מושלמת.
יש לך שאלות או משהו שהיית רוצה לדעת
בנוגע למועצה לזכויות האדם?
דווקא חשבתי על זה.
רק באותו רגע קצר, אפילו לא דקה,
כאישה צנועה מג'ג'ו וכצוללנית,
תהיה לכך חשיבות עצומה מבחינתי
אם אנשים מכל העולם
ישמעו את הדברים שלי.
זה כל מה שאני יכולה לבקש.
אני האניו.
את שם?
כן.
ישנת טוב?
- צריך ללכת עכשיו, אז תתכונני. - הממ.
בסדר, בסדר.
- אל תשכחי את הניירות. - טוב.
תעיפי מבט אחרון לפני שנצא.
הפנים שלי עדיין יהיו הפנים שלי אם אביט בראי ואם לא.
- בואי נלך. - טוב.
בואי נלך.
הנה, זאת.
אני אשב לידך.
בוקר טוב.
היום אנחנו מבקרות באו"ם.
את חוששת?
לא, בכלל לא. אין ממה לחשוש.
הם בני אדם בדיוק כמונו.
- האו"ם. - הגענו.
הזמן שהוקצה לנאום שלי קצר מאוד.
אם הנציגים מכל העולם
יקדישו מחשבה אפילו לעשירית מהנאום שלי,
לא הייתי יכולה לבקש יותר מזה.
בוקר טוב.
- הנה. תלכי איתה. - בוקר טוב.
בוקר טוב.
טוב לראות אותך.
- בהצלחה לכולן. - בואי ניכנס, בבקשה.
אנחנו צריכות לעבור כאן.
ולהציג את האישור שלך.
כאן באו"ם, האווירה רשמית מאוד,
טכנית מאוד ודיפלומטית מאוד, כמובן.
אבל בנוסף, יש פוליטיזציה רבה.
לכן בואה של אישה ילידית לכאן אינו מעשה פוליטי.
היא פשוט בן אדם שסובל מההשלכות
של מדיניות שגויה מהיסוד
ואומרת לנו את האמת. כי אנחנו יכולים לדבר על עניינים תיאורטיים
אבל הן נמצאות בשטח, הן אלה שמכירות
את השפעת המדיניות שנוקטות ממשלות.
היא צריכה לשמור את זה אצלה.
זה לא קל בכלל לקהילות, וכשאנשים
מופיעים כאן בלי שום ניסיון בעבודה הזאת.
וכשהם מסכימים, אנחנו שמחות מאוד. אנחנו עושות כמיטב יכולתנו כדי לסייע להם.
אבל בסופו של דבר, הם לבד.
אני האניו,
אשת ים מג'ג'ו.
כצוללנית,
אני מרוויחה כסף מהים
כדי להאכיל את המשפחה שלי.
נולדתי בלי כלום
ובניתי את חיי באמצעות הצלילה.
כל חיי חייתי
במי הים הנקיים של ג'ג'ו,
אבל יפן שופכת מים רעילים לאוקיינוס.
בבקשה, הפסיקו להזרים את המים
לפני שיהיה מאוחר.
תודה.
בסוף אני לא זוכרת כלום. לא נותר בי כוח.
אני חושבת שהייתי מלאה מדי.
לא היה לי כוח, הרגליים שלי רעדו נורא.
- אה. - היית מעולה!
אם הייתי טובה ואם לא,
אין לי כוונה לעשות את זה שוב. אני עייפה, עייפה כל כך.
זו הפעם האחרונה. הראשונה והאחרונה.
היית מעולה. את לא חשה הקלה?
אני מרגישה רעננה.
אני צריכה לקנות חולצת טי למזכרת לפני שאני נוסעת.
- האי ג'ג'ו -
תודה על הארוחה הזאת.
- הכפר גוסאן -
איפה היא? איפה היא?
איפה זאת שהגנה על ארצנו?
איך הייתה הנסיעה לשווייץ?
יש לי תמונות יפות להראות לכן.
אני הולכת להחליף בגדים.
אני גאה כל כך בסון דאוק על הנסיעה לשווייץ.
אני גאה בה מאוד על שנסעה לבד.
אני גאה בה כל כך.
היא עשתה עבודה טובה.
איך היה האוכל?
אכלתי רק לחם.
אבל הלחם היה שווייצרי.
נו, הם קנו לך משהו? נתנו לך כסף לקנות אוכל?
לא ידעתי אפילו איך להוציא את הכסף שלי.
גם אם היו נותנים לה, היא לא הייתה יודעת להשתמש בו.
נהפכת לכוכבת מאז הנסיעה לשווייץ.
מתי לדעתך אנחנו נוכל לנסוע לשם?
כדאי שתקשיבי לי.
- הפכת לגיבורה לאומית. - בכל המדינה.
הכוכבת הראשית.
יראו אותך בכל מקום.
איזה כיף זה.
- הכפר גווידאוק -
הרופא אמר שאסור לי לצלול עד השנה הבאה,
אבל מותר לי ללכת ברגל ואין לי כאבים.
לכן באתי מוקדם היום.
תיזהרי מהמכונית!
אני שמחה כל כך לבוא לעבוד עם כולן.
אתן יודעות,
ביום שנפצעתי,
קיבלתי חליפת צלילה חדשה,
אבל עכשיו היא מקומטת לגמרי משום שהזנחתי אותה במשך שלושה חודשים.
בואו נתלבש.
ג'ו וואה, עזרי לי להרים את זה.
- קנג ג'ו וואה. - כן?
תרימי לי את זה.
תסתובבי! את משוויצה בציצים הענקיים שלך.
אין בעיה מצדי.
קחי את זה ובואי.
בואו נלך.
- הפסטיבל השנתי ה-16 של ההאניות מג'ג'ו -
- הי סון לי, 79 -
פסטיבל ההאניות נועד לאחרי שנעזוב את העולם הזה.
דורות העתיד יזכרו אותנו בזכות הפסטיבל
וילמדו את ההיסטוריה של פרנסתן של ההאניות מהאי ג'ג'ו.
לכן אנחנו מקיימות את הפסטיבל אחת לשנה,
כדי שלא ישכחו אותנו.
שלום.
אני מעריצה שלכן.
הו, אלוהים. בסדר.
אני מרגישה שפגשתי ידוענית.
למדתי המון מצפייה בסרטונים שלך ביוטיוב.
תודה על התמיכה.
אני מעריצה גדולה.
תודה.
היום הוא היום שלנו.
יום ההאניו.
אה, וואו, דודות.
הגעת!
- שלום. - שבי כאן.
שלומך בטוב?
מה שלומך?
שלומי טוב מאוד.
אגב, שמעתי שנסעת לאו"ם.
כנציגת המדינה, כן.
אפשר לקבל את החתימה שלך, בבקשה?
זה ממש מגניב.
אני מעריצה אותך כל כך על שהשמעת את קולך.
ודאי לא רצית לעשות את זה, אבל אני מעריצה את האומץ שלך.
אנחנו חייבות להמשיך להילחם.
נכון, אין לנו ברירה אלא להמשיך.
להגן על מה שיש לנו.
יהיו עוד הזדמנויות.
אני פוחדת מאוד
שאצטרך לעבוד בים המפחיד הזה.
זו הפרנסה שלנו.
אם אנשים יפסיקו לקנות פירות ים, לא נוכל להמשיך לעבוד.
לכן אני מתוסכלת.
אנחנו חייבות להמשיך את התרבות המופלאה שלנו.
אנחנו צריכות להשתמש בכוחנו כדי לעזור להן בעבודתן.
- אנחנו יכולות! - קדימה!
זה מה שאני מתכוונת.
חיינו חיים ארוכים והחוויות שלנו לא היו לשווא.
מדהים שנשים צעירות כמוך
שוקלות בכלל לעבוד בזה.
אני רוצה להמשיך לעבוד כמוכן, דודות מקסימות,
עוד הרבה זמן.
את עבדת 60 שנה.
את צודקת.
הלוואי שיכולתי לגור בג'ג'ו ולראות אתכן ככה.
עכשיו אפשר להעביר את האי ג'ג'ו למישהי אחרת.
אם אתן תסכימו?
בואו נהיה אחיות מעכשיו.
תבואו לעיר שלנו ואנחנו לשלכן.
- זה יהיה מושלם. - זה נועד להיות.
אנחנו צריכות ללכת עכשיו. שמרו על הבריאות.
להתראות.
להתראות בפעם הבאה.
מקסימות, הצעירות שלנו.
אני תכף בוכה.
אל תחלי. שמרי על עצמך.
חבקי גם אותי.
אני בוכה כי את בוכה.
זה כמו להיפרד מהבת שלי.
אל תבכי.
אז למה את בוכה?
- נבוא לבקר בבוסאן. - אה.
להתראות.
אל תבכי. אל תבכי.
ניפגש שוב בשנה הבאה. תבטיחו לי!
בואו נישאר בקשר עוד הרבה זמן.
הו, זה יותר מדי.
חתרי, המשיכי לחתור
המשיכי לחתור
חבטה, חבטה! חתרי במשוטים שלך
חתרי, המשיכי לחתור
אומרים לי לצאת לצלול
ביום
ללא שמש וללא ירח
לאודו סאנה, לאודו סאנה
באי בודד נידח האם אוכל, האם ארעב?
כנראה אצא לצלול
לאודו סאנה, לאודו סאנה
חתרי, המשיכי לחתור
האוקיינוס הוא ביתנו.
איננו יכולות להפסיק לצלול, אנחנו חייבות ללכת לים.
גם בגלגול הבא שלי אני אצלול.
סתם אישה זקנה והים, לנצח.
תרגום גלית אקסלרד