Vi har med noe til dere i dag.
Dere blir de første som får se...
traileren til Black Panther: Wakanda Forever.
Herregud.
PÅ SETTET TIL BLACK PANTHER (2017)
Hei. Hva gjør du?
PÅ SETTET TIL CAPTAIN AMERICA: CIVIL WAR (2015)
-Sjekker deg. -Nei, nei, det er ingen...
Det er ingen "bak kulissene".
Du ødelegger alt.
Chad er ikke lenger fysisk blant oss.
PÅ SETTET TIL AVENGERS: INFINITY WAR (2017)
Men hans ånd, hans lidenskap, hans genialitet, stolthet og kultur,
samt påvirkningen han hadde på denne bransjen
vil merkes for alltid.
Når jeg står her med dere,
føler jeg hånden hans på meg akkurat nå.
Kjører.
Greit.
Det er mye sorg og smerte i denne filmen
som gir gjenklang på en måte som dessverre er reell.
Forståelsen av hva det betydde
å vise en slik verden, kom selvsagt fra Chad
og John Kani,
som spilte faren hans, en ikonisk sørafrikansk skuespiller.
De kom sammen under Captain America og sa:
La oss snakke xhosa i denne filmen.
De skapte den presedensen
om å bruke dette svært vakre
og spesifikke språket i Wakanda.
Jeg er glad, far.
Det satte presedensen for Wakanda-verdenen.
I den første Black Panther-filmen
ble så mye av Afrika hyllet, i stedet for å bli utnyttet.
Noe vi er mer vant til.
Det som burde æres, ble æret,
og folk var så glade for å se seg selv.
Og det var en omfavnelse av kultur og etnisitet.
Det var bare en påminnelse om at alle kommer fra veldig rike historier.
-Min konge! -Hold opp.
Mens vi filmet den første Black Panther-filmen,
ble vi mer enn bare skuespillere og samarbeidspartnere.
Vi ble virkelig venner på veien.
Hele rollebesetningen.
Vi kom hverandre veldig nær,
og vi led alle et utrolig tap da vi mistet Chadwick.
-Du må fortsette å jobbe. -Herregud.
-Dårlige nyheter, du må fortsatt jobbe. -Huff.
RYAN COOGLER MEDFORFATTER/REGISSØR
Å jøsses.
Du kommer ikke over et slikt tap.
Det er noe man lærer å leve med, tror jeg.
For meg handlet det om å innse hvor velsignet og heldig jeg var
som fikk mulighet til å jobbe med Chadwick før han gikk bort.
Han skrev en uttalelse om
at å spille T'Challa var hans livs ære.
Jeg ble rørt av å høre at tiden vår sammen betydde noe for ham,
for den betydde mye for meg.
Så jeg tenkte: "Vi må fortsette.
"Vi må finne en måte å gjøre det på med dem han brydde seg så mye om."
En følelse av...
Jeg ser det slik at...
Ja.
Du bruker ikke forbrenningsteknologi i praksis.
-Nei. -Du skjønner det.
Det var en interessant øvelse for meg,
for det var ikke første gang jeg lager en oppfølger.
Det hadde jeg gjort med Creed,
som var en slags åndelig oppfølger
til Rocky-filmene og...
Men jeg hadde aldri laget en oppfølger til noe jeg har laget.
Hvis den blir på hodene deres
i bare én rotasjon, tror jeg det er nok.
Ja, det holder dem inne...
-Det fokuserer, bare ikke så fort. -Ja.
Halve hastigheten, antar jeg.
Et av spørsmålene vi stilte oss selv
da vi var i den tidlige Blue Skies-fasen,
var: Hva er en Black Panther-film?
Vi vet hva Black Panther er,
men hva gjør det til en Black Panther-film?
Om vi lager en ny, passer den inn i verdenen?
Godtar publikum det?
Vi sørger over tapet av kongen vår.
Men tro aldri at Wakanda har mistet evnen
til å beskytte ressursene våre.
Kutt. Godt jobbet.
-Kutter. -Stopp litt.
Greit.
Jeg vil bare si takk til alle for en fantastisk første dag.
Filmet en vakker scene.
Det betyr mye å være tilbake på jobb.
Spesielt på denne.
Vi må hedre vår gode venn og samarbeidspartner.
Medkunstner.
Og det føles som vi har fått en fantastisk start.
Jeg vil si takk til dere for i dag,
på forhånd takk for de andre noen og nitti dagene vi har igjen.
Bare en stor takk, takk til dere.
Temaene er ganske sterke her.
Du ser familie,
beskyttelse, kjærlighet og omsorg.
Alt på ett sted, og det er vakkert for oss å utforske,
fordi mange føler det,
spesielt med årene vi nettopp har hatt.
Vi mistet så mange.
Vi kan bruke denne filmen til å vise
at vi føler det andre føler.
Vi kjenner oss igjen i det.
Og forhåpentligvis gir det folk en måte
å uttrykke hva de føler og håndtere det,
så det er så mye som skjer i denne filmen.
Det er virkelig vakkert.
For meg er Wakanda et symbol på hjemmet.
Det er et symbol på tilhørighet.
Det er et symbol på fellesskap.
Og fellesskapets identitet
og hvordan vi holder fast i hverandre for å komme videre.
Og nå, i den andre filmen, har det vært en utvidelse
til Wakandas verden, det har vært gøy.
For de av oss fra Wakanda er det som:
"Slik ser dette nabolaget ut, det er kult."
Og få lære mer om denne utrolige nasjonen.
Dette er enorme sett.
Det har vært så spennende å bygge alt.
Vi har den lille elvebyen...
HANNAH BEACHLER PRODUKSJONSDESIGNER
...som ikke ble sett sist.
Basert på elvestammen, og fargen deres er grønn.
Vi ville få med det,
men også noen andre vakre farger
som vi ser i tekstilene.
WAKANDA FØRVISUALISERING
Så det er stor variasjon i fargebruken denne gangen
som er veldig spennende.
Vi får også se litt mer av hovedstaden vår, Golden City.
Tenk på Golden City som Manhattan,
som kulmineringen av alle de forskjellige distriktene på det ene stedet.
KONSEPTTEGNINGER
Så det er mange forskjellige stammer
som bor i Gullbyen, da det er hovedstaden deres.
Den eneste stammen du ikke finner i Gullbyen, er jabariene.
De er atskilt fra resten av Wakanda...
KONSEPTTEGNINGER
...så de bor på sørlige snødekte fjelltopper.
Nordtriangelet er der Bashenga først la ned sverdet sitt,
så det er det eldste stedet i hele Wakanda, inkludert hovedstaden.
WAKANDA FØRVISUALISERING
Det er også der Okoye bor.
Og mye av designet i Nordtriangelet er basert på Danai Gurira,
vår fantastiske skuespiller som Okoye.
Hennes hjemland er Zimbabwe,
og hun er av shona-folkets stamme.
Det er der Okoye føler seg mest hjemme på grunn av tradisjonen
og det den representerer.
Jeg ble helt forbløffet av noen av disse skildringene
av ulike kulturer, inkludert min egen.
Jeg vokste opp i et land som nylig ble
fritt fra kolonisering, da jeg flyttet dit.
WAKANDA FØRVISUALISERING
Så jeg forsto at det at en nasjon som Wakanda eksisterer,
var spesielt.
En nasjon som etterlot deg med spørsmålet:
"Hvem ville vi ha vært som kontinent om vi aldri ble kolonisert?"
Wakanda i seg selv er et konsept...
RUTH CARTER KOSTYMEDESIGNER
...som vi virkelig ville komme tilbake til og finpusse.
Du ser teknologi som er oppgradert, du ser nye rustninger.
Når vi endelig får se dette kostymet som Midnattsengelen,
kobles det direkte til tegneserien.
Midnattsengelen i tegneserien er i blåtoner.
Så designideene kom direkte fra tegneserien,
og kobles også direkte til skuespilleren og historien.
Ruth bruker alle ressurser
til bakgrunnsundersøkelser,
når det gjelder kontakt med andre kunstnere rundt om i verden,
for å bygge Wakanda-verdenen.
Man kommer inn på lageret
og ser rad etter rad etter rad, stativ etter stativ,
bord etter bord med smykker og stoffer
og kostymer hun har skaffet fra Afrika og rundt om i verden.
Det er helt fantastisk.
Det har alltid vært vår politikk
å aldri selge vibranium under noen omstendigheter.
Ikke på grunn av vibraniumets farlige potensial,
men på grunn av deres farlige potensial.
Jeg vet så mye bedre hvem jeg er når jeg tar på meg kostymene.
Broderiet, smykkene i stoffet,
kappene, hodeplagget,
hun tok det bare opp et hakk
og jeg følte meg så kongelig i hvert eneste kostyme.
Ruth Carter ga alle tårer i øynene
med de vakre kostymene.
Jeg sier alltid at Ryan er verdens smarteste mann
som omgir seg med mange kvinner.
Kvinnelige avdelingsledere
og alle kvinner i mannskapet har en styrke
du ikke ofte ser, det er så høyt nivå.
Vi måtte utvikle en helt ny militærfraksjon
som ikke ble sett i den første filmen, nemlig marinen.
Jeg ønsket først og fremst en fargehistorie.
Vi vet at elvestammen er grønn.
Så vi begynte med en grønnpalett.
Du kan kombinere alle forskjellige typer grønt,
og det fungerer bare godt sammen.
Også elementet med stammereferanse.
Vi ville gi temaet en følelse av Wakanda-kongelighet også,
så vi brukte gull og sølv som aksentfarge.
Og de har hatter som alle militære fraksjoner av Wakanda,
men de er forskjellige og unike samtidig.
Dette bør ikke være en del av ritualet.
Det er det ikke.
Jeg husker jeg snakket om Namor...
JOE ROBERT COLE MANUSFORFATTER
...i Black Panther 2 mens jeg skrev den første filmen.
Jeg har alltid hatt ham i bakhodet.
I tegneserien har de to verdenene en flott rivalisering.
NATE MOORE PRODUSENT
Namor og Atlantis er
noen av de eldste karakterene hos Marvel.
Namor var faktisk en av de første superheltene.
Men om vi skulle introdusere Namor i MCU,
måtte det være noe som forankret det i en virkelighet
som forhåpentlig føltes like taktil som Wakanda føles.
Og i samtalene med Ryan om hvordan gjøre denne karakteren levende,
syntes vi det var veldig interessant
å se på Namor gjennom linsen til mesoamerikansk kultur.
Under forberedelsene visste vi at filmen var
om wakandere i kontakt med et annet sted.
Mesoamerika var noe jeg tenkte litt på.
Og etter undersøkelser
ble det mer tydelig at folket i Yucatán
ga stor mening.
Vi så bilder av dem som tegnet på seg blå maling,
det var fargen vi ønsket fra Marvel-tegneserien som inspirerte filmen,
og jo mer vi så på det, jo mer mening ga det.
Dette er bakgrunnsområdet for talokanilene.
Dette er gjellene. De ble dyrket digitalt...
JOEL HARLOW SMINKEANSVARLIG & SPESIALSMINKEDESIGNER
...i datamaskinen, skulpturert, så dyrket vi formen.
Og så masseproduserte vi den formen slik at vi kunne lage mange av dem.
Disse må også gå i vann, så de må være veldig holdbare.
LEONARD MACDONALD SMINKØR
Nå skal han gå og bli malt. Hele kroppen hans vil bli malt blå.
Og så kommer han tilbake til meg, og jeg gjør ham ferdig.
Han skal også til hår og kostyme.
Hver kriger har egen fisk eller pattedyr som er signaturen til utseendet deres.
Attuma har hammerhaien.
Kostymene til de andre krigerne bruker
noe som ser ut til å være skjell og steiner og hvalskinn, fiskeskinn.
De har sine tradisjonelle maya-ørespoler.
Kostymet føles virkelig som
noe som er utviklet over tid.
Vi laget den første filmen med like mye respekt
for kulturene vi tok av og for publikum.
Så vi ville gjøre det samme
for kulturene vi gjenspeilte i denne.
Black Panther 1 påvirket oss sterkt.
Alle kan identifisere seg med den historien.
Vi lider på grunn av rasisme og sosial kreft.
Etter Black Panther tenkte vi: "Herregud, det er ingenting galt med oss."
Vi er ikke ødelagte.
Så det var viktig, og nå er det vår tur.
Mayaene er...
Det er så mye mystikk rundt sivilisasjonen deres.
Opptak.
Det er så mye fruktbart terreng å utforske,
kunsten og det avanserte landbruket.
Alt de oppnådde,
var en perfekt palett å fordype seg i.
Med Namor visste vi tidlig
at vi måtte finne ut hvordan han fikk navnet sitt.
For i tegneserien var forklaringen enkel.
FAMILIEHISTORIE
De tok "Roman" og stavet det baklengs.
Det funker ikke for oss.
Jeg tenkte på at noen sa noe til ham på spansk,
et slags ukvemsord.
Det var slik han fikk navnet sitt.
Hvem sitt barn er dette?
På mitt signal, om én, to, tre.
Våre samarbeidspartnere kom med ideen om sin amor, som betyr ingen kjærlighet.
Skyt!
Ild!
Fiendene hans kalte ham det. Det var slik vi kom på det.
Du er en demon.
Du er et barn uten kjærlighet.
Barnet uten kjærlighet.
Namors kostymer gjenspeiler tradisjonen han hyller,
og den ble nøye undersøkt.
Skulderstykket og hodeplagget han bærer på tronen
er kuratert fra sen-yucatec mayakultur.
Det er slangen, og vi brukte mye tare
og greier for å lage hele hodeplagget, og håndvevde kappen hans.
men mest mulig i henhold til tegneserien.
Elementene...
JOEL HARLOW SMINKEANSVARLIG & SPESIALSMINKEDESIGNER
...for sminken hans, er ørene.
Jeg hadde en del varianter,
og så tok vi en septumpiercing på ham.
Han har øreringer som kostymeavdelingen ga ham,
men det var ganske enkelt å finne utseendet hans.
Han legemliggjør så mye av det jeg hadde lest at Namor skal være,
at du ikke vil dekke ham til med falske øyenbryn og sånt.
Han har nok øyenbryn til at jeg kan gi ham en liten spiss,
men han har gode ører for proteser,
og det var en gave. En bonus.
Fiskemannen.
Det fine med Tenoch er at...
...som enhver stor skuespiller, etter min mening, elsker han å leke.
Han går inn i scenen med et åpent sinn
og klar til å leke og prøve ting.
Opptak.
Han bærer mye av karakterens gravitas,
men han har mye mykhet og potensiell varme,
og det skaper en virkelig god dynamikk.
For meg er det en drøm å ta del i denne verdenen.
-Kutt. -Klart. Godt jobbet.
Jeg hadde aldri forestilt meg å være her og spille denne karakteren.
Og jeg har de beste allierte rundt meg, inkludert Mabel.
Det var en fantastisk opplevelse, jeg må lære meg maya...
...for Namora snakker bare maya i filmen.
Det var en interessant utfordring. Det er veldig vanskelig.
Det er veldig vanskelig, men fordi vi har mye tid,
mange måneder med læreren vår
for uttale og for å huske replikkene.
Men det store målet var på settet,
for av og til måtte Ryan endre replikkene,
og det var en stor utfordring,
for du må lære en ny replikk i øyeblikket.
Det er en stor prestasjon for oss
å lære et nytt maya-ord på sparket.
Reis deg, Talokan!
Når du ser på Talokan,
tok vi på en måte inspirasjon fra templene du ser,
vi jobbet med en arkeolog
som har skrevet bøker på maya og hjalp oss på veien
med det historiske.
Men minnet oss også på at...
...Namor faktisk ikke levde på den tiden.
Han levde aldri i maya-riket i dets storhetsdager,
for han ble ikke født før de gikk i vannet.
Så alt som er der, er basert på hukommelse.
Derfor er det litt skjevt,
for han husker det han har blitt fortalt,
og deretter det han så før alt ble til ruiner.
Dette er det som er under El Castillo.
-Ja. -Nemlig K'uk'ulkan.
Hvordan modellerte dere...
-Stalaktitter oppe, ikke sant? -Oppe.
-Stalagmitt er nede. -Nede.
Det er over 700 på begge settene.
-Herlighet. -Ja, hver av dem ble håndskåret
på omtrent tre uker.
-Utrolig. -Og dette er våre...
søster-cenoter til besøkskvarteret.
De er håndskåret.
-Den store... -Det tok omtrent seks uker
å håndskjære de ti fots stelene.
Og ansiktene er formet etter Tenochs ansikt.
-Ja, jøsses. -Ja.
Og så dette.
Alt er fra Tulum.
Ja, denne...
Denne er min favoritt.
Det er min favoritt,
-panteren og Namor. -Ja.
I Bonampak-stil.
Og folkene er virkelig brune.
Fantastisk.
Det er ganske utrolig.
-Så mange detaljer i alt dette. -Ja.
Alt dette er sprøtt. Hvordan planter de alt dette?
Planter de dette i jord?
Ja, alt dette...
-Alt er levende planter? -Ja.
Og hele denne scenen er bygget på jord.
Vi dekker gulvet og tar så inn steinene.
Denne er dypere enn noen av de andre tankene,
slik at de kan dykke.
Sett i gang, fem, fire, tre, to, én.
Skuespillere går under vann.
Jeg vil dit historien krever at vi går.
Det finnes et sitat om hvor lite vi vet om havdypet.
Jo dypere ned du kommer, jo mer fremmed virker og ser ting ut.
Så vi snakket mye om at denne filmen
på en måte handlet om første kontakt.
Vi snakket om Namor som en slags...
...utenomjordisk i havdypet som verdensrommet.
Alt klart, tre, to, én, opptak.
På det tidspunktet antok filmen denne spesifikke identiteten
hvor disse vannscenene ble svært taktile.
Tre, to, én. Snu.
Og jeg visste at vi måtte gjøre det på ekte, i størst mulig grad.
Hallo.
Og overflate.
Og det ga mer mening da det skjedde ting som endret tidsplanen vår.
Vi så at vi ikke fikk så mye tid til...
...effekter på hver eneste vannscene,
så det var best å gå uti og gjøre det.
AUTUMN DURALD ARKAPAW FILMFOTOGRAF
Jeg elsker å gjøre alt jeg kan på kamera.
Og det handler egentlig om belysning.
Vi måtte ta hensyn til mye, fordi...
...denne byen...
TALOKAN HOVEDSTAD
...er så dypt under vann at det ikke burde være noe lys.
Mye av det vi er vant til å se i undervannsverdener,
folk som puster under vann, kan noen ganger være
overbelyst så det ser litt falskt ut.
Som om de ikke er under vann.
Så vi hadde i tanken vår
-veldig dust lys over som trenger gjennom. -Greit.
Kamera klart.
Så det er troverdighetsfaktoren hvis du er under vann.
Vi har et dust, omgivende lys som føles ekte,
ikke sterkt, og ikke reflekterende.
Kjør.
CHRIS DENISON STUNTKOORDINATOR
Alt er mot deg under vann.
Sikkerhet er mot deg, tiden er mot deg, kommunikasjon er mot deg.
Filmskaping er vanskelig på tørt land,
og under vann
forsterkes vanskelighetsgraden hundre ganger.
Flott, og kart.
Et problem var at mange i besetningen ikke var bekvemme med å svømme.
Fem sekunder, kjør kamera.
Kjører.
Jeg slet med det.
Ryan ringte meg og sa: "Tish, kan du svømme?"
Jeg sa: "Jeg er i laboratoriet.
"Hva mer trenger du av meg utenfor laboratoriet?"
Så jeg måtte lære å svømme veldig raskt,
og alle var i et hjørne og lærte å svømme.
Jeg har svømt...
...på en middelmådig måte siden jeg var liten.
Jeg pleide å svømme som en valp.
Ikke noe noen vil se på film.
Jeg måtte bli venn med vannet.
Du må være så til stede når du har med vann å gjøre.
Tretti sekunder.
Fem innpust.
Du har ikke råd til sceneskrekk.
Tre, to, én.
Skuespillere går ned.
Du har egentlig ikke råd til adrenalin.
Du har ikke råd til å skynde deg.
Du må faktisk sakke farten hele veien ned og fokusere.
Det var så god læring for ytelse generelt.
-Tilbakeblikket er flott. -Ja.
Ja. Jeg sa til...
-Hvordan de kommer etter... -Ja, absolutt.
Ser bra ut.
Gjennom hele filmen ser vi egentlig ingen som dykker med oksygen.
Mesteparten er fridykking.
Tenochs karakter, Mabels karakter,
de må ikke bare se kompetente ut, men også veldig komfortable.
Som om de ble født under vann.
Vi må få dem til et punkt
hvor de er komfortable med å holde pusten,
hvor de ikke tenker på å holde pusten,
men tenker på skuespill.
Og å være i scenen.
Fridykkingen er så fantastisk og fredelig,
når du er nede i tanken, er alt stille
og det er som aktiv meditasjon på en måte, og jeg kan holde pusten i fem minutter.
Det er rekorden min.
Seks og et halvt minutt.
Mabel er den beste fridykkereleven jeg har hatt,
og jeg har lært mange å holde pusten.
Vi kunne presset henne til ti minutter om vi hadde en uke til.
Det interessante med Namor og talokanilene,
er at de faktisk er supersoldater i vann,
så de må bevege seg gjennom vann
på en måte menneskekroppen antakelig ikke kan.
De må være en interessant kobling
mellom det vi filmer under vann, vått for vått.
Kutt.
Og noe filmer vi ute av vannet, tørt for vått.
Siden de er sterkere og raskere svømmere enn noen på jorda.
Så det tok tid å finne ut av
de forskjellige måtene wakandene beveget seg gjennom vannet
i forhold til talokanilene.
Det brukes alltid mye matte og geometri
for å sørge for at de to gruppene beveger seg forskjellig.
Men det er en intern logikk for hver.
Når vi gjorde tørt for vått,
prøvde vi alltid å være realistiske med belysningen i tanken.
Siden mye vått for vått ble filmet først, hadde vi en referanse.
Så å prøve å få det til å se mer realistisk ut, er på en måte å gjøre
de vitenskapelige lovene for lys
riktige når vi filmer under vann.
Vil du presse disse litt?
Ja.
-Trekke ut. -Greit.
Et av de vanskeligste elementene i denne filmen, var eksodraktene.
Du bærer en ubåt med armer og bein.
De lager dem til bruk under vann.
Hver drakt koster en og en halv million dollar.
Folk skjønner ikke at det var vått for vått.
Det var de faktiske draktene.
Og bruken av eksodraktene i tanken var en utrolig læringsmulighet.
Men det var en stor utfordring.
Hvis vi kan prøve å se forbi gjennom vibraniumdetektoren.
Vi måtte alle bli eksperter på dem over natten.
Det verste som kan skje, er at drakten ryker,
men de sier: "Nei, det nifseste er brann inni drakten".
Det er ganske skremmende.
Det vil vi ikke.
Så vi måtte utvikle, akkurat som vi gjør for alle stunt,
en sikkerhetsplan for draktene.
Men sluttresultatet ble fenomenalt.
Dette er praktisk filmskaping på sitt beste,
og det er kult å se i effektalderen.
Alex, er du klar?
Da kjører vi. Klar?
Og opptak.
-Alt i orden? -Jeg beveget hodet.
Jeg var redd. Jeg skal ikke lyve.
Jeg har sett Danai på TV i årevis.
The Walking Dead.
Så å møte henne, var som...
"Hei, står til, jeg heter Alex."
Men hun har vært fantastisk.
Hun var den jeg jobbet mest med.
Og hun har vært helt utrolig
når det gjelder... Dette er min første gang i MCU
eller på noe så stort, og kampen på broen...
Du får gåsehud.
Da jeg først begynte og så videoen
stuntfolkene laget for kampen vår, ble jeg skremt.
Jeg sa: "Dæven, jeg ser så bra ut."
Hvorfor ødelegge det?
Så det ble mye trening i lang tid, i mange uker.
Da jeg begynte, hadde jeg to venstreføtter.
Jeg kunne ikke bevege meg like godt, men med tiden
fikk jeg det til.
Jeg begynte å danse, som de kaller det.
Noe som var veldig viktig...
AARON TONEY KAMPKOORDINATOR
...var å fremheve hva Danai kunne gjøre som Okoye.
For det er viktig å fange henne opp på kamera.
Vi kan alltids bruke en dobbeltgjenger, det er enkelt.
Men Danai la ned mye arbeid.
Og skuespillere er annerledes enn en gjennomsnittlig stuntutøver,
for de prøver absolutt...
...ikke alle, men de gjør alt
fysisk med mer råskap,
mens en skuespiller tenker på følelsene bak.
-Kutt. -Kutt.
Vi tar én til, beklager.
Nullstill.
Burde hun ikke være rett ved kamera
-så jeg kan gå inn fortere? -Jo.
Det er mer vekt, og så når det overføres,
får du noe helt spesielt.
Etter Okoyes mening kan ingen overvinne henne
i kamp.
Uansett hvor store de er
og hvor muskuløse de er.
Det er som jeg er for god til å bli tatt
av noen som nettopp kom på ryggen til en spekkhogger.
Søtt, men la meg bare gå til arbeid.
Det er slik hun tenker.
Kom ett skritt nærmere,
så dreper jeg dere.
Jeg ville gjøre Attuma større
enn alle andre fysisk, for å skape den skremmende størrelsen.
Så, ja, mye trening og mye spising,
jeg spiste hvert tiende sekund.
Jeg konsumerte rundt 6000 kalorier om dagen
og gikk opp 15 kilo.
De kommer til å se Attuma være stor, se skremmende ut, men være rask.
Danai blir annerledes.
Hun må være ekstremt taktisk i måten hun angriper på,
for denne fyren er så kraftfull.
Så vi får se henne beregne.
Se henne...
...ikke i forsvarsposisjon,
men litt sårbar.
Hun har aldri møtt noen som dette før.
Det jeg ble dypt tiltrukket av med Okoye,
var at Ryan var klar helt fra starten hvordan han ville hun skulle være.
Og så slik.
Ideen var at hun var en general,
ideen om dora milajene
og tradisjonalismen hennes
var definitivt noe som virkelig hjalp meg med å forankre henne.
Fordi tilknytningen til landet hennes var så lidenskapelig.
Dette er en kvinne som virkelig nyter livet.
Og hun elsker å være wakander mer enn noe annet.
Men når du blir fortalt at du ikke kan være soldat lenger
og det er alt du har vært og alt du kan,
er det absolutt en dyster beskjed.
Men det er en vei hun må ta.
Hun trodde aldri hun skulle gjøre annet enn å dø for Wakanda
i uniform.
Men når den er tatt av, hvem er du nå?
Det er det hun må finne ut,
og til slutter finner hos Midnattsenglene.
Jeg gleder meg over kulturene som hylles i denne filmen
og de nye karakterene som blir introdusert i verden.
Særlig hvordan Dominiques skildring av Riri
blir levende. Det er så vakkert fordi...
...Riri er nå i Afrika,
og er en gjenspeiling av T'Challas avgjørelse.
Hun er et resultat av T'Challas beslutning om
at vi skal åpne grensene og hjelpe.
Vi må finne en måte
å passe på hverandre på,
som om vi var én enkelt stamme.
Da vi laget den første filmen,
snakket vi alltid om
at wakandere er ekstremt afrikanske.
Men mentaliteten deres,
fordi de er i verdenstoppen,
er at de bare er opptatt av seg selv.
Og det gjenspeiler på en måte USA.
Jeg tror jeg taler for alle medlemslandene her
når jeg sier at jeg er svært skuffet over Wakanda.
Så i vår fortelling er Wakanda det.
Og det Riri gjør for oss,
er å åpne Wakanda slik at vi kan forholde oss til andre
og andre kan se vårt perspektiv.
Jeg elsker alt Riri representerer,
og Dominique selv er ekstremt imponerende.
Hun er datter av innvandrere,
første barn som gikk på college i hele familien,
ble nettopp uteksaminert fra Cornell innen realfag
og spiller denne rollen. Det er så tøft
at jeg blir helt på gråten.
Hei.
Poesien i det er den som faktisk spiller det.
Du glemte å betale meg.
Jeg glemte det. Åtte hundre, ikke sant?
Det var gårsdagens pris. Tusen i dag.
Jeg heter Dominique Thorne.
NATE MOORE PRODUSENT
Dominique prøvespilte som Shuri for den første filmen.
Partiklene absorberer den kinetiske energien
og holder den på plass for omfordeling.
Vi likte henne godt, hun var smart,
hadde fin tilstedeværelse og var morsom
og hadde en tøff holdning, så vi husket den auditionen.
Gammel teknologi. Funksjonell, men gammel.
Folk skyter på meg. Vent, folkens, la meg ta på meg hjelmen.
Så da vi bestemte oss for å ha Riri Williams i Wakanda Forever,
var hun vårt første og eneste valg.
Hun kommer inn i noe
veletablert, hvor alle allerede har et forhold til hverandre,
men hun kom svært forberedt
og var villig til å stå opp mot alle, og det er karakteren hennes.
Vi har ham.
Det var som å komme inn i noens familie, noens hjem.
Vis Miss Williams til arbeidsplassen hennes.
Denne veien.
Så jeg ville gå inn med den største respekt
og ærbødighet for det det er og det de har gjort.
SOMMERFERIE
Men det var også spennende, fordi Riris tilstedeværelse der
sammen med de nye karakterene betydde at det var mer
å finne, mer å utforske,
og det var morsomt og vakkert
å være med på den reisen med dem som kjenner stedet best.
Vi ser at i historien bygger Riri maskinen
som Shuri blir veldig imponert over...
RUTH CARTER KOSTYMEDESIGNER
...at den flyr og den skyter og alt mulig.
Tre, to, én og skyt.
Oksygen, 0 %.
Det er også et veldig vanskelig kostyme å lage.
Det er faktisk satt sammen
av noe formarbeid, men også metall,
og det er også et kostyme av alle typer mekaniske deler.
Forestill deg alle delene som går inn i et slikt kostyme.
De ble alle diskutert på flere møter.
Hva kanonene gjør, hva armstykkene gjør,
hvordan hun beveger seg.
Det var så mange elementer i det kostymet som måtte finnes ut av.
Det er en smart konstruksjon, for
selv om den er tung og klumpete, er alle leddene mine fri,
så jeg kunne gå og vinke og bøye meg.
Jeg kunne gjøre alt det, bare med ekstra vekt.
Det er nok mest sammenlignbart med fotballutstyr,
mange sammenligner det med det.
Jeg føler definitivt at jeg er klar for alt nå,
og det er en god følelse.
På mitt tegn om tre, to, én, opptak.
Kutt.
Alt i orden?
Men det er i Mark II at vi får se
at Wakanda-stilen smitter over på Riri.
Den har en mye mer elegant design.
Det var mange diskusjoner om hvor likt
det skulle være Iron Man-kostymet.
Ryan ville ha det Chicago Bulls-rødt,
og vi flyttet hjertet til siden,
men bare halvparten av kostymet ble faktisk bygget.
Vi bygget en modell, en dukke i full størrelse
som de kunne bruke til visuelle effekter.
Det var en slags filmmagi som foregikk med det kostymet,
fordi det måtte utføre fantastiske ting i lufta,
snurre og stupe og alt mulig
hun ikke ville ha vært i stand til å gjøre i fullt kostyme.
Funksjonell teknologi, men gammel.
LETITIA WRIGHT KAMERATEST (2016)
Folk skyter på meg. Vent, la meg ta på meg hjelmen.
Aktiver den.
Når vi visste hva filmen skulle være,
denne versjonen av den,
innså jeg at det var en unik mulighet for meg som kreativ
å la en hovedperson bare fortsette en transformativ utvikling.
Jeg er ikke broren min.
Namor vil be meg om nåde
mens jeg ser på at han dør.
Jeg var takknemlig for at Letitia er en så fantastisk skuespiller,
for dette er ikke rollen hun var på audition for.
Vi var virkelig velsignet med tanke på at hun er så allsidig
at hun kunne få deg til å tro at hun var den yngre søsteren
som kunne ha det gøy og erte T'Challa,
være ungdommelig og full av lys og kjærlighet.
Og så bli denne karakteren, som er helt annerledes.
Ble ikke urten ødelagt?
Jo, jeg gjenskapte den.
Vitenskapelig?
Ja.
For oss historiefortellere
var Ramondas bortgang viktig for å trykke Shuri helt ned.
Bryte ned denne jenta som virket å være ubrytelig.
Finne ut hva bristepunktet var.
Jeg gravla nettopp den siste som virkelig kjente meg.
Hjertet mitt ble begravd med henne.
Det var ingen lett avgjørelse,
for Ramonda er en fantastisk karakter og Angela Basset en dyktig skuespiller
og en del av familien.
Shuri.
Vis ham
hvem du er.
Greit, kutt.
Kutt.
Jeg skal være veldig ærlig.
Da jeg leste at Ramonda kom til å dø i Namors hender,
ble jeg veldig lei meg.
Jeg gråt nesten på telefon med Ryan.
Jeg sa: "Hva gjør du? Hva er dette?"
Så leit med moren din.
Det er vel...
Når du tar et publikum med på en reise, må du gripe tak i hjertet deres
og rive det ut, antar jeg, men jeg var...
Det tok meg et øyeblikk,
jeg måtte fordøye det og komme over det.
Ramonda er en kvinne som har vært omgitt av tap,
men som ble en vellykket dronning av Wakanda
og har gjort en god jobb med å forsvare nasjonen.
Og likevel lider datteren av depresjon over tapet av broren,
og det er Ramondas jobb å prøve å dra Shuri ut av den
og la henne se at det går an å gå videre etter et tap.
Da den sykdommen tok broren din fra oss,
måtte jeg lede en såret nasjon og en ødelagt verden.
Men jeg tok meg likevel tid ute i villmarka.
Min mest dyrebare ressurs er datteren min på dette tidspunktet.
Siden mannen og sønnen hennes er borte,
er grepet om Shuri enda strammere.
Fysisk, følelsesmessig, mentalt, åndelig.
Og det er det en mor gjør,
hun ofrer livet sitt for barna sine,
og som mor vet jeg dette altfor godt,
vi gjør alt for dem.
Mens vi gjorde det,
innså jeg at det inspirerte Shuris utvikling.
Det inspirerte virkelig den tørsten etter hevn
vi ser når Shuri tar over som Black Panther.
Ryan forklarte meg veldig tidlig hvor han sto,
og spurte meg hvor jeg sto.
Og han følte veldig sterkt at Chadwick ville at vi skulle fortsette,
han forklarte hvordan vi kan hedre Chad i denne filmen
og hvordan vi kan hedre det som ble skapt av oss som familie,
og jeg begynte å skjønne hva han mente.
For meg var det en bittersøt opplevelse,
for Shuri blir Black Panther i tegneserien.
Men broren min kunne ikke gi meg stafettpinnen.
Så...
...jeg måtte fordøye det.
Og da jeg fikk fred med at det var det rette,
takket jeg ja og sa til Ryan at jeg skulle gjøre mitt beste.
Og jeg forpliktet meg, jeg tenkte: Jeg skal ære Gud og Chad.
Da jeg tok på meg panterdrakten, var det et surrealistisk øyeblikk.
Jeg følte meg ganske kul,
og de la inn noen Shuri-elementer fra den første filmen.
Shuri hadde hansker, og de innlemmet dem på en måte i drakten hennes.
RYAN MEINERDING LEDER, VISUELL UTVIKLING: MARVEL STUDIOS
Vi jobbet med designspråket
at sølv representerte T'Challa,
gull representerte T'Chaka
og litt der Killmonger kommer fra.
I Shuris design
kombinerer vi de to elementene
slik at hun tar det som funker fra hver av de to metodologiene
og fletter dem inn i Black Panther-drakten sin.
Finner sin egen stemme med det som kom før henne.
Min første dag i drakten var jeg veldig nervøs.
Jeg tenkte: Skal jeg gå slik, snakke slik?
Og hørte broren min si:
"Ro ned. Det går bra, ikke vær redd.
"Bare fortsett å gå og vær selvsikker.
"Bare vær selvsikker."
Og her kommer den, tilbake til deg og... Dukk!
Og... dukk.
Pent. Mye mer sånn, ok?
Når du koreograferer en gigantisk scene som den tredje akten
og leser manus, blir du helt overveldet.
CHRIS DENISON STUNTKOORDINATOR
Hvordan skal denne kampen utføres?
Men så begynner du å gå i detaljer.
Hva er hovedhandlingen?
De kommer opp av vannet.
De klatrer på siden av skipet.
Doraene går av, og så må du bare finjustere ting derfra.
Så vi hadde store dager med over 50 utøvere,
en kran heises, krigere kommer opp
og gjør organiske fall og det er vaiere overalt.
Det blir tøft.
Sett i gang.
De må være konsentrerte.
DAVID HUGGHINS STUNTRIGG-KOORDINATOR
Når en person først hopper, er det ingen vei tilbake,
de er ute, og du kan slippe dem og få dem ned i den farten du ønsker.
Vi må også sørge for at i koreograferingen av den scenen
har vi folk som klatrer opp
på en måte som gjør at de ikke er i veien når de løper den,
så de ikke blir truffet ved et uhell.
Alle må vite hvor de er.
Det er som en dans, alle må vite nøyaktig hvilket trinn de er på.
Er dere klar til å bade i blodet til Wakandas fiender?
Med virkelig god trening er det bare fysikken til jabariene,
når du får gå dypere inn i den.
Det blir ingen klatring her.
Kamptreningen var virkelig utrolig,
og jeg prøver alltid å få M'Baku til å føle seg som en sterk mann
istedenfor en kroppsbygger eller en som er opptatt av estetikk.
Han har mye kulturell vekt på ryggen.
Og han bærer den med stolthet.
Og det er en veldig stor del av det som definerer karakteren.
Følg kartet.
Shuri mot Namor.
AARON TONEY KAMPKOORDINATOR
Vi la mye i den kampen.
Den har mye hjerte, og det er så mye tyngde bak dette øyeblikket,
for du ser ikke mye av Shuri i kampen.
Så når du gjør det, må det ha effekt.
Sett i gang!
Ja, det er en stor gevinst.
Jeg er så stolt av det.
Og Shuri ser fantastisk ut, Namor ser fantastisk ut.
Men noe som var veldig viktig å ta hensyn til,
var at Shuri er smart.
Hun bruker hodet før hun bruker kroppen.
Det er ikke mye show, det er mer beregning.
Med Namor, når det kom til kampstiler,
brukte jeg ikke bare kulturelle aspekter som Lucha Libre,
hvor man leker med kroppen,
men også fra asiatisk kultur.
Jeg brukte elementer fra en stil kalt baji,
hvor man planter kroppen i bakken
og angriper med skuldrene.
Slår med albuene, så vi ser Namor gjøre ting
som er uortodokse,
men effektive, fordi han er den han er.
Namor er mer som... Kampen er ikke en eksplosjon,
det er litt etter litt, han har mer kontroll.
Det var gøy å leke med vingene
med raske angrep.
Eller når han skubber.
Men de spurte også om vingene kunne rives av.
De vokser ut igjen, men det gir en mulighet
til å menneskeliggjøre denne gudlignende figuren og få ham til å komme til henne.
Da får Shuri brukt klokskapen.
Shuri, se på meg.
Se på moren din.
Rop på henne.
Mor.
Det er på tide å vise ham.
På tide å vise ham hvem vi er.
Gå og ta ham.
Få ham til å svi.
For Shuri er det øyeblikket da hun blir voksen,
hvor hun fordøyer volden.
Wakanda for alltid!
Fordøyer på en slik måte at hun uttrykker smerten og raseriet
mot Namor, og tror det vil tilfredsstille sjelen hennes, men det gjør det ikke.
Og det er en vakker måte å fullføre sirkelen på.
Å innse at broren min ikke ville gjort dette.
Moren min ville ikke ønsket dette.
Så hun lærer av det og blir kvinne,
vi ser Shuri bli kvinne på egen hånd.
Noen ganger imiterer livet kunsten og kunsten imiterer livet.
Og jeg føler at i denne filmen imiterer kunsten livet.
Dette er en film om tap...
og om vekst og om smerte,
og forvandlingen som blir resultatet.
Mer enn noe annet,
vil forskjellige folk få forskjellige ting ut av den.
Forhåpentligvis ser du noe i den som griper deg på en måte som...
...takler noe du har
slitt med bevisst eller ubevisst.
Mine damer og herrer, da er Angela Basset ferdigfilmet.
Ryan har et så stort hjerte og er en så god historieforteller,
og med historiefortellingen har Ryan
tilførte sorgen letthet og glede.
Winston Duke er ferdigfilmet, mine damer og herrer.
Vi klarte det.
Lupita Nyong'o er også ferdig.
Etter Panther 1 var jeg mest spent på
å se alle jeg jobbet med den på,
for vi hadde blitt som en familie.
Så mistet vi Chad.
Og det forandret alt for denne.
Den ble bare større på en måte som var uventet for oss alle.
Med støtte fra Ryan,
han sa alltid med stor selvtillit: "Du klarer dette, Tish."
Og dyttet meg forover hver dag.
Du må fortsette å inspirere folk.
Og jeg ber om at det blir resultatet for Shuri,
at mens hun vokser og utvikler seg
kan vi senere si:
"Jøss, det er en flott kvinne,
"et godt eksempel for så mange mennesker i verden."
Fra vår familie til deres, vi vil bare si takk.
Innerst fra hjertet for at dere tok vare på denne historien,
på meg og på oss.
Og dere lot meg bli leget av noe som var veldig...
Fra noe som var vanskelig. Så takk for det.
Wakanda for alltid. Líik'ik Talokan.
Glad i dere, takk.
Jeg tror noe av grunnen til at man lager denne filmen
er at det endrer perspektivet.
Folk får se en superhelt i et annet lys.
Et annet verdensbilde, og å være en del av det, er veldig spesielt.
Norske tekster: Gry Viola Impelluso