Kde to jsme?
Líbí se nám, když Scott Lang dělá nečekané.
PRODUCENT
Lze říci, že ze všech našich postav je ten nejvíc podceňovaný.
Vzpomínám si na natáčení prvního Ant-Mana.
Jak jsme film oznámili
a lidé se nás s údivem ptali: „Vážně, Ant-Man?
Chcete natočit film o něm?“
PRODUCENT
Nevěděli jsme,
zda se Ant-Man chytí a diváci na něj přijdou.
REŽISÉR
Měli jsme štěstí, že se divákům Scott Lang zalíbil.
Asi se jim líbí ze stejného důvodu jako mně.
Tati!
Nesmíš jen tak přijít.
Chci jí patřit do života.
Není to supervědec ani miliardář.
Je to obyčejný chlap, který náhodou našel superoblek.
A to ho vcuclo do našeho šíleného filmového vesmíru Marvelu.
Když jsme s Ant-Manem začínali, byli jsme jako dezert.
Protože nás vždycky servírovali po nějakém velkém finále.
Vždycky jsme přišli po Avengers, kteří diváky citově rozcupovali.
A naše filmy byly lehké, vtipné a milé.
Ale v jeden okamžik se Ant-Man stal klíčem k záchraně vesmíru.
Co kdybychom vstoupili do Říše kvant?
V Avengers: Endgame.
Myslím, že něco takového by lidé nečekali,
když ho viděli poprvé.
Věrni této tradici jsme zamýšleli,
jaký by měl být další Ant-Man?
A pak nás napadlo tím filmem
odstartovat Pátou fázi.
Film, který odstartuje Pátou fázi je Ant-Man a Wasp: Quantumania.
Hodně se mi líbilo,
že náš nový film
pravděpodobně leckoho překvapí.
Že nebudou věřit, že se dívají na film s Ant-Manem.
A stop!
Tati!
„Mám jednu radu.
Jste malí, ale šikovní.“
Připravena? Přichází Kang.
Dobře.
Ty ho vidíš.
A pak ho odpálím.
Kamera Kanga zabírat nebude. Uvidíme Paula,
jak se Scott tváří, nebudeme vědět proč.
On ji prostrčí skrz.
A pak ho to odhodí.
Pak odhalíme Kanga.
Vždycky jsem se chtěl propracovat k takovému velkofilmu.
Jako kluk jsem miloval Fantastickou čtyřku a Avengers
a v některých příbězích
se Doctor Doom zmenšoval. A mně došlo,
že tam dole jsou celé civilizace.
Že jsou tam světy uvnitř světů plné obyvatel.
A že by bylo skvělé se k tomu v nějaký moment dostat.
Z těchto úvah vycházelo, čím by Quantumania mohla být.
Začalo to už v druhém filmu.
Mami?
Janet byla zachráněna z Říše kvant.
Naznačili jsme, co je Říše kvant.
Naznačili jsme, že to není jen poušť bez života.
Když si druhý film pustíte zpomaleně, tak je to v něm schované.
Uvidíte tam subatomární města.
To jsem já.
Musíme se ptát, kde vzala Janet ty šaty, co má na sobě?
Prostě jsme už věděli,
že budeme-li mít to štěstí natočit třetí díl,
že se film posune
od filmu o zlodějíčkovi ze San Francisca
ke sci-fi velkofilmu na úrovni Pána prstenů a Star Wars.
To byl základ pro Quantumanii.
Zároveň jsme chtěli, aby ten film byl unikátní.
Jeho přípravou jsme strávili rok.
Tak dlouho jsem vizuální stránku filmu u Marvelu nikdy nepřipravoval.
Líbí se mi, jak ta kápě kryje oči.
Ty oči skoro nejsou vidět, takže když se odhalí...
Než se sundá...
Při přípravě filmu jsem vycházel
z brakové sci-fi literatury šedesátek, sedmdesátek a osmdesátek.
Prohlížel jsem si přebaly.
Byly na nich ty nejulítlejší světy.
Pro přípravu takového filmu je třeba inspirovat se Moebiem.
A filmy, jako je Flash Gordon.
Nakonec jsme měli na stole všechno.
Nejlepší na natáčení
pokračování
je možnost pracovat s lidmi, se kterými jste dělali už dřív.
Prostě se znáte.
Nemusíte se ostýchat jako před cizími.
Máte-li to štěstí a točíte třetí díl svojí série,
znamená to, že se s herci znáte už léta.
Z toho plyne důvěra v příběh, který chcete odvyprávět.
Film stojí na úžasných hercích a herečkách.
Vybrali jsme si je už do prvního dílu.
Když si vezmete herce, jako jsou Evangeline Lilly a Paul Rudd,
Michael Douglas a Michelle Pfeiffer, která se objevila v druhém dílu.
To jsou těžké váhy.
To jsou světoznámé hvězdy,
kteří nám pomohli prodat šílenost našeho světa.
-Předveď! -Předveď!
To se vám bude líbit.
No to uvidíme.
Scott Lang toho má na talíři hodně.
Film začíná po událostech snímku Endgame.
A myslím, že vůbec poprvé za mnoho let,
má Scott možnost se nadechnout, uvolnit se
a užít si trochu času se svou dcerou
a vlastně si užívat i svůj vlastní život.
Ale ten klid a mír dlouho nevydrží.
Tati!
Scott je vlastně táta, který si uvědomí, že omylem vtáhl svou dceru
do nebezpečného světa.
A najednou mu dojde, že už nemůže tolik riskovat,
jak to obvykle dělává.
Že musí svoji dceru chránit.
O to důležitější bylo využít
sympatie, které Paul Rudd vzbuzuje.
A navíc, on dokáže prodat každý vtip desetkrát lépe jen tím,
že ho řekne.
Jako když kempujem. To máme rádi.
Nikdy jsme nekempovali.
Často jsme o tom mluvili.
Neustále vymýšlí, jak kterou scénu zahrát.
Pilně pracujeme na scénáři, domluvíme se,
jak to zahrát, a pak točíme.
Ale taky improvizujeme. V devíti případech z deseti
Paul vymyslí, jak ten příběh odvyprávět zábavněji.
Nobelovku pošlou poštou.
Měli by. Ušetřil jsem nám osm dolarů.
Jak já tě obdivuju.
Díky.
Bylo zábavné vidět Evangeline Lilly hrát ostrou manažerku z vyšší vrstvy,
schopnou a cílevědomou ženu.
Překvapila mě, jak přesně to uměla zahrát.
V tomhle filmu vážně exceluje.
V Říši kvant pizzu neměli?
To vážně ne.
Hele, mami. Můžeš o tom mluvit.
Upřímně se přiznám, že to bylo náročné.
Protože pokaždé,
když hraju Hope, pokaždé, když hraju v dalším dílu,
tak ji musím hrát jinak.
Musím si uvědomit, kým zrovna je,
jak to má vypadat a postarat se,
že nebude působit jako někdo úplně jiný.
Že je tam něco, v čem Hope poznáváte,
v čem je vám povědomá.
Jako by tě to vtahovalo.
-A já to všechno vidím. -Jo, a je tu silové pole,
které ten vysílač obklopuje.
-Dobře. -Takže to je jasné,
zabereme si to,
a pak ti dám signál...
Uvědomíš si, že musíš jednat. A pak to uděláš.
Ze své role v prvním filmu jsem měla legraci.
Že má Hope stále špatnou náladu a je naštvaná.
Fajn. Můžeme ho vyzkoušet a až selže, udělám to sama.
Ale už u druhého dílu jsem musela být jiná,
protože Hope byla v lepší situaci.
Takže u každého filmu se ptám, kým teď je a jak ji mám hrát?
Jak mám udělat, aby to byla stále Hope?
A byla to výzva, kterou ale vítám.
Bájo.
Kéž by tě teď viděl Kápo.
Ve filmu Ant-Man a Wasp
zachránila Hope svou matku z Říše kvant.
A byla velmi šťastná.
Myslím, že si už jako malá představovala,
jaké to shledání bude.
Že se budou s mámou o všem bavit.
Že budou nejlepší kamarádky.
Tolik jsi mi chyběla.
To ty mně taky, beruško.
Mezi těmi dvěma posledními díly ale nevidíme,
že Janet tak otevřená není.
Janet nebyla sdílná. Nebyla zranitelná.
Ani se nehněte.
Janet něco skrývala a Hope nevěděla, co.
A to ji trápí.
Hope a Janet musí na svém vztahu pracovat.
Takže ty zkoumáš Říši kvant?
Proč ses nezeptala mě?
Já to zkoušela, mami.
Hodněkrát.
Nikdys o ní nechtěla mluvit.
S Michelle se nám tento aspekt příběhu velmi líbil.
Pracovaly jsme na tom, aby to bylo upřímné.
Nechtěly jsme to nijak zlehčovat.
Nechtěly jsme, aby to pnutí bylo roztomilé.
Říkala jsi, že tady dole nic není.
Tohle jsi nám zatajila.
Hope, všechno vám vysvětlím,
-ale teď mi musíš věřit. -A jak?
Ten film mě opravdu nadchnul ve chvíli,
když jsme začali hovořit o Janet.
Janet, co to vykládá?
Tohle jsou stíny Janetiny minulosti plné násilí.
Tohle jsou Nesmiřitelní Michelle Pfeiffer.
Kolika světům přinese smrt,
když odsud unikneš?
Tvému ne.
Tohle je velkofilm s legendární hvězdou,
jejíž minulost jí může zničit rodinu.
A Michelle dodala té postavě patřičný patos a auru provinění.
Porazit ho nešlo. Na to byl příliš mocný.
A cos udělala?
Tohle je první film, kde Janet opravdu poznáme.
Myslím, že ji trápí, že je outsider.
Je to zajímavé. V předchozím dílu jsem takový prostor neměla.
A stop! Jo. Bezva.
Myslím, že ten poslední opustila s pocitem, že je outsider,
protože v něm je tak krátce.
Tak jdem domů.
Ale tentokrát jsme spolu strávili
pořádně dlouhou dobu.
Dokonce jsem Michaelovi říkala,
jak jsem šťastná, že jsme se při natáčení toho filmu poznali.
Vzájemně jsme se sledovali a učili jeden od druhého.
A Michael zahraje všechno dokonale,
a je jedno, co říká.
Mravence mám rád.
Mravence mám... rád.
Je to velmi zábavné.
Dostat se do jiného světa, do Říše kvant.
Na místo, kde je všechno možné.
Během natáčení jsem si u Michaela Douglase všiml,
jak je vtipný.
Tys četl mou knihu?
Do posledního slůvka.
Myslím, že běžní diváci si Michaela
spojují s erotickými thrillery,
vědí, že má silný hlas, a že je to nesmírně nadaný herec.
Ale on je fantastický i v komedii.
Tak se mě ptala, no co?
Nemůžu za to, že jsem pro ni inspirací.
Patří v Hollywoodu k těm nejlepším.
Byl jsem nadšený, když v prvním filmu přijal roli Hanka Pyma.
Před čtyřiceti lety jsem vynalezl částice, které mění relativní vzdálenost atomů.
Co to znamená?
Jde o zmenšení vzdálenosti mezi atomy.
Hrál Hanka, který je ve filmu Scottovým mentorem.
Ale je to mentor, který nemá čisté úmysly.
Hanku, já jsem zloděj.
To, co dělá, je morálně sporné,
a umí být pořádně protivný.
Ale ta Michaelova energie se mi v našich filmech líbí.
Mravenci by tě dostali ven.
Víte co? Rodinná porada.
Uděláme si poradu?
A neprobíhá už?
Myslím o tomhle.
Jak to, že to nikomu tady nevadí?
Jdem na to.
Velmi brzy jsme vedli diskuse o tom, kdo bude v tomhle filmu záporák.
Líbil se nám nápad, že by Ant-Man čelil jednomu z nejmocnějších padouchů Marvelu.
Jsi zajímavý muž.
Scotte Langu.
Napadl mě Kang Dobyvatel,
protože jsem ho měl rád už jako kluk, když jsem četl komiksy.
Nadchla nás myšlenka,
že vezmeme Avengera, který je vnímán jako nejmenší,
a postavíme ho tváří v tvář obřímu zločinci z mnohovesmíru.
Ty jsi Avenger?
Už jsem tě někdy zabil?
Cože?
Po čase mi začali splývat.
Diváci viděli jednu z jeho verzí v seriálu Loki.
To je úlet.
Ten, jenž zůstal.
Je to jiná postava. Je to jiný Variant.
Ten, jenž zůstal, je bojácný chlapík, co se skrývá na konci času.
A náš Kang je ten, koho se bojí.
Náš Kang je Kang Dobyvatel.
Tohoto Varianta se všichni jeho další Varianti bojí.
A bojí se ho natolik, že ho přepadli, a vykázali do Říše kvant.
Kde to jsem?
Jakmile se odtud dostanu,
dobudu kterýkoli vesmír, jaký budu chtít.
Příběh Ant-Mana má v MCU jasný étos.
KANG DOBYVATEL
Má jasný rytmus.
Měl jsem to štěstí, že jsem se připojil do písně, co už hrála.
Dnes dobudeme věčnost.
Filmy od Marvelu jsou nejlepší, když je v nich záporná postava,
se kterou se dokážete ztotožnit.
Záporák, u kterého chápete, co a proč dělá.
Buď rád, že tě potřebuju.
Záporák, který má stránku,
kterou dokážete pochopit, i když s ní třeba nesouhlasíte.
Chtěli jsme, aby to Kang splňoval.
Však my se odsud dostanem.
Ona ty dveře otevře.
A ty tam budeš stát.
Co se kostýmu týče,
Kang je postava z budoucnosti.
V mnoha směrech je cizí nám i naší kultuře.
A proto má tak odlišný, elegantní a futuristický vzhled.
To dělají dobyvatelé.
Vypálí vadný svět.
A pak stvoří nový.
Vždycky je to výzva, když děláte
z dvourozměrné postavy z komiksu od Marvelu
živoucí, dýchající bytost ve filmu.
Většina jeho podob, nebo téměř všechny,
vznikly v šedesátých letech.
Podívali jsme se na ně na všechny a ptali se sami sebe,
jak z něj udělat záporáka pro 21. století?
Jak převést vizuální zpracování z komiksu do reality.
Byl to zřejmě nejnáročnější kostým z celého filmu.
Koncept byl namalován tak, že nebylo patrné, z jakého je materiálu,
zda měkkého, či tvrdého. Museli jsme experimentovat.
NÁVRHÁŘKA KOSTÝMŮ
Myslím, že u třetí verze jsme ten problém vyřešili.
Co Peyton opravdu chtěl, byl ten...
Tenhle pás.
-Jo. -Chtěl to podle komiksu.
Aby byl límec výrazný a z něj šly pásy dolů.
SUPERVIZOR KOSTÝMŮ
Ale i tak jsme je museli rozpojit, aby se herec mohl víc hýbat.
Vzpomínám si, jak mi ten kostým přinesli.
Chvíli jsem na něj koukal.
Ale jak jsem si ho oblékl, věděl jsem, že je to ono.
Byl to jeden z těch okamžiků v životě, kdy jsem si řekl: „To je ono.“
Ten kostým vyzařuje zvláštní energii.
Doslova vás nutí vypnout hruď.
Je tak ušitý.
Je opředený záhadami. Je ikonický.
VEDOUCÍ VÝPRAVY
Na tom filmu bylo
z pohledu výpravy nejtěžší najít rovnováhu
mezi tím, co je divákům známé,
a tím, co není tím, čím se zdá být.
Hned v počátku jsem se díval
na záběry z elektronového mikroskopu
a hledal jsem barvy a textury,
které by udělaly
z tvrdého světa plného techniky
něco trochu organičtějšího.
Dosáhnout takové rovnováhy je náročné.
Začali jsme úvodními návrhy,
dali jsme dohromady materiály pro Peytona,
abychom vystihli celkovou atmosféru toho světa.
A pozor.
Blíží se.
A bum!
Dívejte se na něj! Bojujte!
Svět, který stvořili, byl vážně velkolepý.
Pracovali jsme s relativně novou technologií.
Jmenuje se Volume. V podstatě jde
o promítání obrazu 3D kolem vás.
Takže jste vážně v ději a nemusíte nic předstírat.
Tohle mění vše, co víme o životě,
evoluci a našem místě v galaxii.
Krucifix!
Ten vypadá jak brokolice.
Používáte-li Volume,
tak z pohledu výpravy musíte začít brzy.
Připravte se. Začínáme.
Abyste měli prostředí. Jako kdybyste předřadili postprodukci.
A spojili přípravu, produkci a postprodukci v jedno.
Abyste byli schopni v tom točit.
A dostat toho na kameru co nejvíc, aby se to zdálo skutečné.
A nejen to, ve filmu je spousta nápaditých
postav z jiného světa,
což vyžaduje nápadité kostýmy a líčení.
Člověk měl opravdu pocit, že vstupuje
do zvláštního, děsivého a kouzelného vesmíru.
Na začátku scény budou
Michael a Evangeline tady.
Kameňák bude na pozadí.
Jasné. Měl by být někde tady.
Pak to můžeme vzít odtud a bude v popředí.
Levitující kusy kamene, přímo před kamerou.
To by bylo skvělé.
Na tomhle filmu bylo nejtěžší vymyslet každý záběr.
Všechno jsme vymýšleli od základů.
U každého záběru jsme se ptali,
jak by vypadal v Říši kvant?
Kdo jsou mimozemšťané z Říše kvant?
Říkáme jim mimozemšťané,
jsme na ten výraz zvyklí.
Ale není přesný.
Jedná se o jiný svět,
o jiné pojetí živočišných druhů a života.
Chtěli jsme, aby to vypadalo extrémně.
Nemělo se to podobat našemu světu.
Měl to být takový pomíjivý svět.
NÁVRHÁŘ BYTOSTÍ
Pracovali jsme s velmi neobvyklými návrhy.
Můj oblíbený obyvatel se jmenoval Pixel Man.
Byl to muž, který vypadal
jako shluk pixelů levitujících v prostoru
a tam, kde se koncentrovaly, to vypadalo jako člověk.
MASKÉRKA
A měli jsme tam i Kincugi Mana.
Ten pán byl ve skutečnosti jeden z našich kaskadérů.
Takže musel provádět kaskadérské kousky.
Musel mít robustní kostým i mejkap.
Nemohl na sobě mít nic křehkého.
A tak jsme ho celého obalili protetickými kusy.
Jak vidíte, je to vyrobené tak,
aby vypadal rozbitý.
Pak jsme měli jednoho, tomu jsme říkali Mumie,
protože to mělo vypadat, že se mu rozmotává obličej.
A tak jsme mu na obličej namalovali obvazy,
a nechali je z něj jakoby odmotávat.
Vnitřek těch obvazů byl tmavomodrý,
což na jeho zátylku vytvářelo efekt,
jako byste se mu dívali do hlavy.
Některé z těch masek nebylo možné fyzicky udělat.
Vyrobit je rukama by bylo velmi náročné.
Tak jsme čile využívali 3D tisk.
Pro mě to bylo poprvé, co jsem si ve 3D tiskl formy a kusy,
které jsme pak kombinovali s kůží.
Jsou chvíle, kdy si při čtení scénáře říkáte,
že to zřejmě nechápete jako koncept.
Ale pak se chytíte a začnete chrlit nápady.
A malovat skicy.
A pak už to žije vlastním životem.
Dobrým příkladem je třeba ovládání Krylarovy jachty.
Kde to má ovládání?
To jsou ty bloby.
Co to má být?
Zpočátku jsme zkoušeli dielektrický gel.
Používá se pro hydroizolaci elektrických součástek.
Je to velmi lepkavé želé, co vypadá jako hlen.
Ale ten nám je vlastně k ničemu.
Ale pak jsem do toho přimíchal přísady,
takže to ztuhlo a změnilo to vlastnosti.
A pak už se to dalo použít.
A loď startuje!
Občas musíte riskovat a experimentovat.
Nakonec to dopadlo výborně.
A musím říct, že Michael Douglas byl velký profesionál.
Ahoj.
Čau.
Zhltnul jsi můj hlen?
Jak to, že ti rozumím?
Prima. To ten hlen.
Kamarádi, vyšlo to. Hlen zabral.
Veb je takový blob s ohavnýma ručičkama.
Čus. Já jsem Veb. Právě sis mě dal.
Cože jsem?
Je to úžasné právě proto, že je to tak divné.
Věděli jsme, že za ním někdo musí být,
i když je vytvořený počítačem.
Chtěli jsme, aby měl osobnost, aby ho někdo hrál.
Já mám díry.
Hned od začátku jsme věděli, že chceme, aby David Dastmalchian
hrál v novém Ant-Manovi
někoho docela jiného, než koho hrál doposud
v prvních dvou dílech.
To je Kurt. Byl v lochu pět let.
Je to počítačovej mág.
Moc mě těší.
Nikdy jsem nic podobného nehrál.
Jak to mělo vypadat? Co jsem měl točit?
Nevěděl jsem, zda nebudu tu postavu jen dabovat.
Já samozřejmě chtěl
být s ostatními na place.
To je díra.
Kolik těch děr máš?
Jsem příliš vlezlý?
Já žádné díry nemám.
Když jsem poprvé vstoupil
na scénu z Říše kvant,
jakoby ožily všechny mé dětské sny o tom, jak se natáčí filmy.
Stavěli tam tolik kulis
a byla z nich cítit velká představivost.
Mělo to být něco jako Čaroděj ze země Oz od Marvelu.
SCÉNÁRISTA
A to pro mě byla neuvěřitelná příležitost.
Umíš číst myšlenky?
Jo a věř, že žádný terno to není.
Bejvaj dost nechutný.
-Mohl by sis to nemyslet? -Promiň.
Velice jsem si to užíval, protože jsem mohl psát o části vesmíru Marvelu,
která byla dosud vlastně nezmapovaná.
Vy si sundáte kápě a pak ho pustíte.
Sundáte si kápě a my uvidíme, že jste chundelaté
roztomilé sovičky.
Říše kvant musela být plná stvoření,
a ta měla své subkultury a vlastní jazyky.
Bylo to neuvěřitelné.
Každá sekunda, kterou kamera nasnímala, měla za sebou spoustu přemýšlení.
To já to prostě napsal, že na baru sedí chlap,
co vypadá jako brokolice, je opilý
a mluví jazykem brokolic.
Co ty tady?
Zmiz.
Je čas. Pojďte za mnou.
Chtěli jsme mít film co nejvýraznější,
nejbarevnější a nejživější.
Neplatila žádná pravidla a zároveň jsme je museli vymyslet.
Naštěstí ta pravidla směla být jakákoli.
Odstupte, prosím. Nasadit brýle.
-Jo! -Ještě záloha.
-Co máme dělat s rukama? -Záloha.
-Superhrdinové. -Superhrdinové.
Je to přirozený talent.
Jednou z našich filozofií
je stavět na charakteru postav.
Vědecká fikce a budování světů je prima.
Tati!
Ale ve skutečnosti jsou to kulisy
pro příběh o vztahu otce a dcery.
Tati!
Mladou Cassie hrála v tomto filmu Kathryn
a byla báječná a živá.
Je něco jiného hrát s šestiletou holčičkou...
Maminka je tak moc ráda, že se z toho zakuckala!
...a s osmnáctiletou slečnou.
Cassie. Co se stalo?
Jako vždycky.
Bylo zajímavé sledovat Kathryn,
jak přebírá roli Cassie
a hraje postavu, která chce najít vlastní cestu, zjistit, kdo vlastně je,
a možná se trochu poškorpit se svým tátou.
Dobrý. Mám oblek!
Jo, to vidím.
Když jsem poprvé četla scénář,
byla jsem nejvíc nadšená z postavy Cassie.
Jo. Ještě jednou.
-Dívej se tam. -Dobře.
Myslím,
že už tak pět let
kritizuji Marvel Studios kvůli ženským hrdinkám.
Tvrdím, že jsme všechny velmi schopné,
že jsme velmi drsné.
Jsme všechny velmi seriózní
zodpovědné ženy,
které drží hochy v lati. Ve všem jsme dokonalé.
Ale když se podívám na ženy kolem sebe,
mají i jiné aspekty,
které by bylo hezké v těch filmech vidět.
A pak jsem si přečetla scénář, ve kterém je Cassie
svéhlavá až drzá
a trochu nezodpovědná a svým způsobem fantasticky autentická.
A Katrhyn ji zahrála skvěle.
Prosím, ať to fachčí.
Jo!
Vyšlo to!
Vidíš sama.
Jaký jsem hovado.
Ani hovado se nemusí chovat jako hovado.
Chápeš?
Diváci si zamilovali malou Cassie,
kterou v prvních dvou filmech hrála Abby Ryder Fortsonová.
Myslím, že by chtěli vědět,
jak dcera Scotta Langa vyrostla a že je zábavná.
Že je veselá a optimistická jako Scott Lang.
To bylo pro tento film klíčové.
Viděl jsem Kathryn na konkurzu na jinou roli pro Marvel.
KONKURZ NA SERIÁL HAWKEYE
-Poslal vás ředitel Fury. -Kdo?
Ví, kde bydlím.
Fury.
Myslíte pana Očka.
-Ne. -Jo, líbíte se mu.
Jak říkám, byla jsem na střeše...
Těch sušenek máte víc? Paráda.
Říkal jsem si, že je jak sluníčko. A že je vtipná.
Byla plná mladického optimismu.
A taky má fyzičku.
Je to sportovkyně. A já potřeboval někoho,
kdo by fyzicky zvládl vše, co ta role vyžadovala.
A Kathryn byla prostě úžasná.
Po většinu filmu nejsou naši hrdinové spolu.
Scott a Cassie prožívají jednu příběhovou linku.
Potřeboval jsem někoho, kdo by se se Scottem doplňoval.
Bylo to důležité pro dynamiku filmu.
Takže jsem na roli Cassie potřeboval herečku,
která by dokázala s Paulem Ruddem držet krok.
Ale tohle není náš boj.
To, že se to neděje tobě, neznamená, že se to neděje.
Je tebou velmi zklamaná.
To chápu. Jo. Dík.
Nemáš zač.
Paul je prostě nej.
Byl tak vstřícný.
A stop!
To bylo o fous.
Druhý den natáčení mi řekl, ať se nedržím zpátky.
Já se snažila být neviditelná.
Zpátky.
Říkala jsem si, že když nic nezpackám,
-budu v pohodě. -Zpátky.
Ustup!
A měli jsme scény s Michelle a Michaelem a Hope.
A Peyton zavelel: „Ještě jednou, jen tak.“
Tak jsem se rozhodla improvizovat.
A dělala jsem, co mě napadlo.
A potom Paul povídá, že tak to musím dělat.
Že nechci ten film dokončit
a mít pocit, že jsem tomu nedala všechno.
Říkal, že to je to nejhorší. Je to tak. Musíte odhodit zábrany,
dát do toho všechno
a hlavně se nedržet zpátky.
To jsem se od Paula naučila
a odteď to tak budu dělat na každém projektu.
To bylo pěkné.
Když jsem si poprvé oblékla supehrdinský oblek Cassie,
začalo mi to připadat skutečné.
Nikdy na to nezapomenu, protože mi padl jak ulitý.
Je to výjimečný oblek. Žádný jiný hrdina ho nemá.
Co nikdo jiný nemá?
Bavíme se o kostýmu.
Oblek Cassie je inspirovaný oblekem Ant-Mana,
přestože Scott o jeho existenci neví.
Ty máš oblek? Kde jsi ho vzala?
Nechala se jím inspirovat
a Hank jí pomohl s jeho výrobou.
Ve filmu je to trochu překvapení.
Fialová pochází z komiksu.
A vtipné na něm je, že k němu nosí kecky značky Converse.
-Líbí se mi, jak dopadl. -Paráda.
Nepracujeme jen na obleku Cassie,
ale i na kostýmech Ant-Mana a Wasp.
Pracujeme i na všech ostatních postavách.
A musí k sobě ladit.
Výroba jednoho kostýmu, co se šití týče,
trvá asi dva týdny, ale v tom
nejsou batohy a přilby a všechny ty věci navíc.
I když jsme měli na přípravu hodně času, došlo ke změně koncepce
a obleky musely vypadat jinak.
Původně to měly být obleky určené do Říše kvant.
To se pak změnilo.
Začínali jsme téměř od nuly. Nebyly už tak týmové,
spíše individualistické.
Pro tento film jsme potřebovali postavu, která by sdílela s Janet minulost.
Pro tu roli jsme potřebovali někoho mimořádného.
A napadl nás Bill Murray.
Janet Van Dyneová?
Já myslel, žes umřela.
Už je to doba, Krylare.
Ofiko jsem lord Krylar.
Vážně jsem to nechtěl.
Nápad dostat Billa Murrayho do filmu od Marvelu se mi zamlouval.
Vyrůstal jsem v osmdesátých letech a jeho filmy jsem miloval.
Díval jsem se na něj v Saturday Night Live.
Ale rovněž jsem věděl, že ještě předtím
byl v roce 1975 Bill Murray Human Torch v rozhlasové hře Fantastická čtyřka.
Tu jsem poslouchal jako kluk.
To se nám zamlouvalo.
Bill byl na place prvních pár týdnů.
Dával nám poznámky, jak dělat vtipy.
„Vyměňte tohle slovo za tohle a tady udělejte pauzu.“
A já si říkal, že Bill Murray dobře ví, o čem mluví.
Nechtěli jsme, aby se vědělo, koho vlastně hraje.
Internet byl plný drbů, ale nikdo nevěděl, koho bude hrát.
A tak jsme vybrali postavu, která by nikoho nenapadla.
Snažili jsme se najít nějakou skrytou postavu.
A pak jsme našli jednu z jednoho komiksu s Hulkem
z Říše kvant. Jmenoval se lord Krylar.
Jeho kostým jsem probírala se Stephenem a Peytonem.
Ptala jsem se, kdo to je a zda je to vojenský velitel.
Anebo jestli má být civilnější.
Měl by mít formální oblek, nebo něco bizarnějšího?
Návrháři přišli s celou řadou variant,
všechny byly zvláštní, poplatné Říši kvant, ale i módní,
byly ze zvláštních materiálů,
ale bylo to příliš teatrální.
Takže jsme nakonec zvolili kombinaci modré, krémové a zlaté.
Spíš jsme se tím bavili,
než abychom vymýšleli nějaké šílenosti.
Bill je silná osobnost a my jsme nechtěli,
aby ten kostým od něj odváděl pozornost.
Nakonec jsme hodně ubrali a udělali z něj boháče
z Francouzské riviéry, který má jachtu,
a přidali prvky z Říše kvant, jako jsou knoflíky
a linky, co jdou přes jeho tělo.
Je v tom určitá tvarová kontinuita, kterou Will pro film stanovil.
Když za mnou Peyton na začátku přišel
a začali jsme se o tom projektu bavit,
řekl, že Říše kvant bude svět plný světů,
a že chce, aby byla obří.
Moc se mi líbilo, jak dopadlo útočiště Janet.
Odpovídá mým původním návrhům.
Využívá Peytonův nápad subatomárních částic.
Janet měla bydlet v jedné takové částici,
která propadla několika kvanty a dopadla na pláň,
kde z ní časem vyprchala energie.
A stala se z ní jakoby jeskyně.
To se podařilo moc hezky zrealizovat.
Toto je exteriér Janetina útočiště.
Od začátku jsme s Peytonem věděli,
že by kolem mělo být něco jako prérie.
Jako farma ve westernu, na které dožívá starý šerif.
Tyhle kulisy měly navozovat pocit,
že jsme na nějaké zvláštní prérii v Říši kvant,
kde rostou zvláštní rostliny.
Rozpracovat jsme to chtěli trikově
a rozšířit to na větší, širé pláně.
Stěny útočiště měly odrážet ideu kvantové energie.
Mělo to vypadat, že z nich energie vyprchala a zanechala na nich mapy.
A zase, při širších záběrech
jsme chtěli, aby se to opakovalo i v krajině.
A dokonce i v porostu.
V tomhle filmu jsme se hodně snažili
vytvářet zajímavé kompozice.
Myšlenka koulí a soustředných koulí
je vidět v Janetině útočišti,
což je vlastně několik soustředných koulí.
V mnoha ohledech je její sluj předchůdcem Kangova Celestia.
Tento tvůrčí nápad dal vzniknout
Celestiu jako takovému.
Jsme v ateliérech studií Pinewood u Londýna
a tohle je Kangovo Celestium a jeho Koule času.
Chtěl jsem, aby pro Kanga byly typické
kruhové nebo kulové tvary.
Inspiroval jsem se japonskými Kincugi,
odtud mám ty praskliny na skalách,
které lze opětovně zacelit a obnovit jejich dokonalost.
Což je vlastně to, co dělá Kang. Ničí věci a pak je znovu buduje,
ale k obrazu svému.
Vybudoval jsem tu impérium, Janet.
A beru si ho s sebou.
Chtěl jsem vytvořit silné scény
s výraznou kompozicí, abych dodal našemu kameramanovi Billu Popovi
prostředí, které by Kanga rámovalo.
Navíc to mělo vypadat jako stránky komiksu.
Připravit. Tři, dva, jedna. Akce!
Katy.
A bum!
Teď Steve.
Už běží. A bum!
Zamlouval se mi nápad
mít ve filmu postavu barbarky.
Něco takového jsme zatím moc neviděli.
Trochu je to v Thorovi, kde je Valkýra.
Ale já chtěl někoho
jako z brakového románu od Roberta E. Howarda.
S Katy O'Brian jsem pracoval na Mandalorianovi
a přišla mi úžasná.
Je to kulturistka a bojovnice.
Je to silná osobnost. A my potřebovali někoho silného,
kdo by zároveň působil jako vůdčí osobnost a vyzařoval moudrost.
A Katy je pro takovou roli vhodná.
Na Jentoře se mi líbilo, že je to revolucionářka.
Bylo to něco jiného. Byla někým,
kdo bojuje za vyšší dobro,
spíš než aby ho potlačovala.
Chci, aby diváci viděli silnou ženu v pozitivní roli.
V tomto ohledu je to role snů.
Co tady děláš?
Zachraňuju tě.
Jak?
Co se kostýmu týče, byla jsem ráda, když mi návrhářka kostýmu Sammy
zavolala a zeptala se, jestli jsem ten kostým už viděla.
„Viděla jsi ten návrh?“
A já řekla, že ne.
A ona, že bych měla vědět,
že budu dost odhalená.
A já řekla: „Aha. Tak já jdu do fitka. Díky.“
U Jentorry jsme se snažili
o přírodní, kostěný vzhled.
Vyrobit její zbroj tak,
aby to vypadalo, že na ní má
kostry menších zvířat.
Svou citadelu si zbudoval na kostech našich lidí.
Museli jsme do toho světa patřit.
To my jsme byli původní obyvatelé
Říše kvant.
Modrá barva odpovídala tomu,
co lze najít v okolním prostředí.
Jakmile jsme přidali vlasy, nalíčení, všechno do sebe zapadlo.
Víte, co jste zač. Kdo jsou vaši lidé
a kam kráčíte.
Vítej zpět v Říši kvant, Scotte.
Na tohle jsem dlouho čekal.
M.O.D.O.K. je postava, kterou jsme chtěli do MCU dostat.
Nějak. Někam.
Je to mechanický organismus dokonalý k odpravení kohokoli.
Už chápu, je to akronym.
I když to je M.O.D.K.O.K.
Je to zvláštní bytost, trochu odpudivá,
ale jinak skvělá a zapamatovatelná.
Říkali jsme si, jestli Kang nepotřebuje nohsleda.
Probírali jsme to a M.O.D.O.K.,
měl-li někdy uspět
v hraném filmu od Marvel Studios,
tak jedině v Říši kvant.
A pak mě to napadlo.
Jako by se mi v hlavě rozsvítilo.
Co kdyby byl M.O.D.O.K. Darren Cross?
Ahoj, Hanku.
Darrene?
Připravit. Můžeme. Tři, dva, jedna. Akce!
V původní verzi prvního Ant-Mana byl Darren zatčen
v tom svém superobleku.
A já si říkal: „Dobře.“
Jdem na to. A akce!
Pak jsme se vrátili na přetáčky. Nikdo mi nic neřekl.
A já zjistil,
že se z Darrena stane kousek slizu.
Říkal jsem si, že z toho se jen tak nedostanu.
A pak jsme měli další iteraci,
kde se nekonečně zmenší do malé tečky.
A já si řekl, že to se dá v tom světě přežít.
Bylo jasné, že by byl raněný.
Že by ho ta nehoda poznamenala.
Začali jsme to promýšlet a napadlo nás odvyprávět
příběh o tom, jak M.O.D.O.K. vznikl.
Nadchlo nás to.
Vzpomínám si, jak jsme Coreymu volali.
Asi to nevíte, ale Corey Stoll
byl jako kluk velký fanda komiksů.
Dobře věděl, kdo je M.O.D.O.K., takže se pro tu roli nadchl.
Jasně, že jsem to vzal.
Akce!
Vítej zpět v Říši kvant, Scotte.
Na tohle jsem dlouho čekal.
Darrene?
Díky tobě jsem teď volný.
Vytvořil jsem tu víc, než si vůbec dovedeš představit.
A stop!
Je to splněný sen, o kterém jsem nevěděl, že ho mám.
A jsi v koncích.
Nikdy bych si nemyslel,
že někdy budu chtít a moci hrát tuhle postavu.
Stal jsem se ultimátní zbraní!
Je to směšné a je to úlet,
ale nakonec to dává smysl.
Myslím, že diváci ani netuší,
že u mojí postavy čekají takové rozuzlení.
Myslels, že je po mně, viď?
Proč máš dětský nožky?
Ty přece nejsou dětský.
Myslíš si, jak jsi mazaný.
Scott Lang. Muž, který mě o všechno připravil.
Co mi zničil život.
Technika, kterou mě natáčeli,
mohla být hodně užitečná, ale uměla být i otravná.
Na obličeji jsem měl tečky a snímala mě kamera
a nevěděl jsem, jak budu vypadat.
Ale bylo to neuvěřitelně uspokojivé.
V určitých ohledech je to ideální způsob, jak hrát.
Protože nemusíte čekat na techniku,
přestože je to celé na technickém řešení založené.
Nečekáte na osvětlovače ani na kameru.
Nečekáte na zvukaře.
Nečekáte, až vás učešou a nalíčí.
Byl jsem jen já s ostatními herci
v otevřeném prostoru.
Jako bych byl na čtené zkoušce divadelní hry.
Jen jsme celou tu zkoušku natáčeli
a můj herecký výkon převedli na data a využili.
Vždycky jsi byl jako můj bratr.
Fakt jo?
Jo, fakt.
Aspoň, že umírám
jako Avenger.
Jo.
-To jo. -Jo.
Jsi náš.
Byli jsme rádi, že točíme film o Ant-Manovi
který je tak důležitý pro kontinuitu MCU,
jako byly všechny ostatní.
Myslím, že když vyjdeš z cely,
měl by ses dívat na ni.
A to ještě dřív, než pohlédneš na něj.
-Opravdu? -Jo.
Je to velký nástup Kanga.
Je to velký nástup děsivého a silného nepřítele
ve světě MCU.
Je to odrazový můstek pro to, co se bude dít v MCU dál.
Jsem rád, že je z Ant-Mana nakonec trilogie.
Zmenšit!
Jo. Sjedem to ještě jednou.
Skvělé.
A nejen, že je to trilogie,
ale že všechny tři díly režíroval Peyton.
Moc se mi líbí, že to Peyton dotáhl do konce.
S Peytonem jsem pracovala ráda.
Měla jsem štěstí, že mě někdo,
jako je on, vedl.
Rázová vlna
vás odhodí ze záběru.
Proto uděláme druhý záběr.
Tam z té kamery.
Natočil superhrdinský akční film plný emocí a humoru.
Ví, jak na to.
Tohle je první natáčecí den filmu Ant-Man.
Děkuji vám, že jste tady.
Tolik se na ten film těším.
Natáčení si užijeme.
A vím, že mnoho z vás na to natáčení čekalo dlouho.
Dneska je to tu. Jdem na to.
-Mockrát děkuju. -Jo!
Vyrůstal jsem na Supermanovi,
na Star Wars a Dobyvatelích ztracené archy.
A vždycky jsem chtěl natočit něco podobného.
Takže pro mě bylo velmi uspokojivé
moci se rozmáchnout po tak velkém plátně.
-Dobře. -Takže víš, co dělat.
Scott Lang je důležitá součást mého života.
A byla to úžasná skupina lidí,
se kterou jsem strávil kus svého života.
I natáčení té scény na letišti do Občanské války,
kdy jsem se poprvé setkal s Captainem Americou
a pár dalšími z Avengers.
Všechno to bylo neskutečné.
Cítil jsem se jako ta postava, kterou hraji.
Stále se tak cítím.
Nemohu uvěřit, že v tomhle týmu jsem.
Opravdu si toho vážím.
Vzpomínám si, že než jsme začali natáčet,
lidé kolem mě se ptali,
na čem dělám a já, že na Ant-Manovi.
„Ant-Man? Co je Ant-Man?“
„Je to film od Marvelu.“
„Ant-Man?“ Většina lidí toho hrdinu neznala.
A ptali se, co mám za schopnosti.
Odpovídal jsem, že se zmenšuji.
A oni na to: „Aha.“
„Ale navíc mluvím s mravenci.“
BUDETE ŽASNOUT NAD NÁVRATEM ANT-MANA
České titulky Vojtěch Kostiha