Kde sme?
So Scottom Langom radi robíme nečakané.
KEVIN FEIGE PRODUCENT
Je to pravdepodobne najviac podceňovaná z tých postáv.
Pamätám sa, že keď sme ohlásili
prvý film o Ant-Manovi, ľudia sa na nás
tak zvláštne pozreli: „Vážne, Ant-Man?
O tom? Žartujete?
PRODUCENT
Nevedeli sme:
„Zaujme Ant-Man? Prídu ľudia?“
PEYTON REED REŽISÉR
Mali sme šťastie, že diváci mali radi postavu Scotta Langa
a asi z rovnakého dôvodu ako ja.
Oci!
Nemôžeš len tak prísť.
Chcem byť v jej živote.
Nie je supervedec či miliardár.
Je to len obyčajný chlapík, ktorý náhodou skončil v tom obleku
a s tou technológiou a vtiahlo ho to do šialeného Marvelovského vesmíru.
Keď sme začali robiť Ant-Mana, boli sme čističi podnebia.
Pretože sme vždy prišli po grandióznom finále veľkého
marvelovského príbehu Avengerov, ktorý ľuďom trhal srdce.
A tie naše boli ľahké, zábavné a milé.
Ale v istom bode Ant-Man hral kľúčovú rolu v záchrane vesmíru...
Čo keby sme vstúpili do Kvantovej ríše?
...v Endgame.
A to je niečo, čo by ľudia nepredpokladali,
keď sa prvýkrát objavil.
A preto sme si vraveli:
„Čo s ďalším Ant-Manom?“
A vlastne vtedy sme si povedali: „Využime tento film
na odštartovanie Fázy päť.“
Film, ktorý začína Fázu päť, je Ant-Man a Wasp: Quantumania.
Naozaj vzrušujúce bolo vedieť,
že to, čo robíme,
pravdepodobne mnoho ľudí prekvapí.
Akože: „Neverím, že to je film o Ant-Manovi.“
Strih!
Oci!
„Malá rada.
Dozrite na drobčekov.“
Môžeme? Kang prichádza.
Môžeme.
Takže ho zbadáš.
A potom ťa ja strčím.
Kamera dovtedy vôbec Kanga neukáže. Budeme vidieť Paula,
Scottov výraz, nevediac, čo sa deje.
On ju strčí.
Potom jeho odhodí.
Potom ukážeme Kanga.
Vždy som vedel, že bude úžasné robiť takýto film.
Ako dieťa som bol veľký fanúšik Fantastickej štvorky a Avengerov,
pamätám si príbehy,
kde sa Doktor Doom zmenšil a vám došlo:
„Tam dolu žijú celé civilizácie.“
Sú to svety vo svetoch, a sú osídlené.
Nebolo by úžasné niekedy sa k tomu dostať?
Odtiaľ sú prvé zárodky toho, aká Quantumania môže byť.
Všetko sa začalo už v druhom filme...
Mami?
...keď Janet zachránia z Kvantovej ríše.
Naznačíme, čo Kvantová ríša je,
naznačíme, že tam vnútri je možno viac ako len prázdnota bez života.
Sú tam aj skryté prekvapenia, ak si spomalíte obraz
druhého filmu, kde uvidíte niečo, čo vyzerá ako subatomárne mestá.
Som to ja.
Má taký zvláštny odev: „Odkiaľ má také veci?“
Mali sme to v mysli,
vedeli sme, že ak sa dostaneme k tretej časti,
zárodky toho nápadu,
zárodky toho prejsť od filmov o zločine v San Franciscu
k sci-fi eposu, ktorý má viac spoločného s Pánom prsteňov či Hviezdnymi vojnami,
to bol počiatok Quantumanie.
Ale veľmi nám záležalo, aby tento film bol sám sebou.
Na jeho koncepcii sme strávili rok.
Je to najdlhší čas, čo som kedy strávil prípravou filmu v Marveli.
To, ako mu tá kapucňa prevísa, je veľmi dobré.
Pretože mu skoro nevidno oči, takže potom, keď sa odhalí...
Než sa odhalíš...
Veľký vplyv na mňa malo to,
že som si prezeral science fiction paperbacky zo 60. a 70. a 80. rokov
a pozeral si ich obaly.
A na všetkých boli znázornené zvláštne svety.
Ale podľa mňa tiež nemôžete spraviť takýto film a nevidieť Moebiusa.
Veci ako Flash Gordon.
Mali sme pred sebou na stole doslova všetko.
Najlepšie na tom...
že robíte pokračovanie
je príležitosť pracovať s ľuďmi, s ktorými ste už pracovali.
Takže sa poznáte.
Nemusíte sa zoznamovať s neznámymi a opäť si vytvárať väzby.
Keď máte šťastie, že môžete robiť tretí film svojej série,
znamená to, že pracujete spolu s niektorými hercami viac rokov,
a to vytvára aj väčšiu dôveru v to, aký príbeh rozprávate.
Základom sú naši úžasní herci,
a rozhodnutia, ktoré sme urobili už pri prvom filme.
A vidíte hercov ako Evangeline Lillyová, Paul Rudd,
Michael Douglas a Michelle Pfeifferová, ktorá sa pridala v druhom filme.
Sú to ťažké váhy.
Sú to absolútne svetové herecké hviezdy,
ktoré pomáhajú priblížiť šialenosť tohto sveta.
-Ukáž! -Ukáž!
Bude sa vám to páčiť.
To uvidíme.
Scott Lang musí toho veľa zvládnuť.
Začíname tento film. Odohrali sa udalosti v Endgame.
A myslím, že teraz prvýkrát za veľa rokov
si Scott môže odfúknuť a trochu si oddýchnuť
a tráviť čas so svojou dcérou
a tešiť sa z toho, že si môže užívať svoj vlastný život.
Ale ten pokoj netrvá až tak dlho.
Oci!
Scott je len otec, ktorý si uvedomí, že nechtiac vtiahol svoju dcéru
do svojho sveta.
A uvedomí si: „Nemôžem konať tak bláznivo
ako obvykle.
Musím chrániť svoju dcéru.“
Tak som sa snažil viac využiť sympatickosť
a vrodený šarm Paula Rudda.
Navyše vie povedať každý vtip a spraviť ho desaťkrát lepším,
keď ho povie.
Ako na stanovačke. Tie máš rada.
Nikdy sme nestanovali.
Ale hovorili sme o tom.
On neustále prichádza s novými spôsobmi, ako pristúpiť ku scéne.
Viete, tvrdo pracujeme na scenári
a máme čo chceme a nakrútime to.
Ale vždy niečo zmeníme a viete, deväťkrát z desiatich
Paul nájde lepší, zábavnejší spôsob, ako to vyrozprávať.
Nobelovku máš v pošte.
To dúfam. Ušetril som osem babiek.
Bože, ja ťa obdivujem.
Ďakujem.
NADÁCIA PYMvanDYNE
Bolo zábavné ukázať postavu Evangeline Lillyovej ako ráznu, vysoko váženú,
veľmi schopnú, veľmi výkonnú ženu.
Ozaj ma prekvapovala svojim ráznym prejavom.
Je v tomto filme fakt úžasná.
V Kvantovej ríši nie je pizza?
Nie. Nič.
Mami, vieš, môžeš o tom hovoriť. Ak chceš.
Úprimne poviem, že to bolo naozaj ťažké.
Pretože ja...
Vždy, keď hrám postavu Hope, vždy keď hrám v novom filme,
dôjde mi, že ju musím znova objavovať,
musím zistiť, kým teraz je,
ako to vyzerá a ako zaistiť,
aby nevyzerala ako úplne iná ľudská bytosť,
že je akási niť, že stále vidíte Hope
a cítite ju.
Asi ťa toto celé tu dosť ohromí.
-Vidím to všetko okolo. -Áno, to silové pole
pokrýva toto všetko tu.
-Dobre. -Uvedomíš si to,
prejdeš kúsok dopredu
a potom ti ja ukážem...
Musíš niečo spraviť. Vtedy sa po tom načiahneš.
Zvykla som vtipkovať o prvom filme,
že mala stále zlú náladu a vystupovala dosť nepríjemne.
Dobre, môžeme to skúsiť a ak zlyhá, spravím to sama.
Ale už v druhom filme som cítila, že musím prestať,
pretože už bola spokojnejšia.
V každom filme si vravím: „Počkať, aká je a ako ju mám hrať?
Ako dosiahnem, že je to stále ona?
A je to výzva, ale výzva, ktorú vítam.
Úžasné.
Kiežby ťa teraz videl Kapitán.
V predošlom filme
Hope priviedla matku späť z Kvantovej ríše
a veľmi sa z toho tešila.
Myslím, že možno mala detské predstavy,
ako sa opäť stretnú.
S mamou si potom všetko povieme.
Budeme najlepšie kamošky.
Tak veľmi si mi chýbala.
Aj ty si mi chýbala, fazuľka.
To, čo nevidíme medzi predošlým filmom a týmto je to,
že nebola taká otvorená.
Nebola taká intímna. Taká zraniteľná.
Ani hnúť.
Bola taká akási uzavretá a Hope sa s ňou nevedela zblížiť
a to bolí.
Hope a Janet teraz musia zaplniť medzery vo svojom vzťahu.
Takže si študovala Kvantovú ríšu?
Prečo si sa nespýtala?
Skúšala som, mami.
Často.
Nechcela si o tom hovoriť.
S Michelle nám veľmi záležalo na tej časti príbehu.
Strávili sme veľa času nad tým, aby to pôsobilo ozaj úprimne.
Nechceli sme to prikrášľovať.
Nechceli sme, aby napätie medzi nimi bolo milé.
Tvrdila si, že tu nič nie je.
Prečo si nič nepovedala?
Všetko vám vysvetlím, ale...
-Musíte mi veriť. -Presvedč ma!
Naozaj som sa na film začal tešiť,
keď sme začali hovoriť o Janet.
Janet, o čom to rozpráva?
Začína sa vracať jej minulosť, v ktorej bolo násilie.
Sú to Nezmieriteľní Michelle Pfeifferovej.
A koľko svetov zahynie,
ak odtiaľto unikneš?
Tvoj nie.
Toto je film s legendárnou filmovou hviezdou
a jej minulosť sa vracia a hrozí, že zničí jej rodinu.
A Michelle vniesla do tejto postavy toľko dojemnosti a viny.
Nemohla som ho poraziť. Bol príliš mocný.
Čo si urobila?
Myslím, že toto je prvý film, keď Janet naozaj spoznáme.
Podľa mňa bojuje so svojím pocitom outsidera.
Je to zaujímavé. V predošlom filme som nebola veľmi dlho.
A strih! Áno. Super.
Možno som z toho predošlého filmu vyšla stále tak trochu ako outsider,
bola som v ňom krátko.
Poďme domov.
Ale v tomto už bojujeme spoločne
veľmi dlhý čas.
Raz som aj povedala Michaelovi, vravím mu:
„Som taká rada, že ťa v tomto filme môžem spoznať.“
Sme spolu a učíme sa jeden od druhého.
A viete, Michael je úchvatný,
čokoľvek má vo filme povedať.
Mám mravce rád.
Ja milujem mravce.
Je to naozaj veľmi zábavné,
preniknúť do takého odlišného sveta, akým je Kvantová ríša.
A „čokoľvek je možné“ je zábava.
V týchto filmoch som o Michaelovi Douglasovi zistil,
aký je zábavný.
Ty si ma čítal?
Každučké jedno slovo.
Myslím, že diváci Michaela vnímajú tak,
že hrá v sexy trileroch
a má ten svoj dominantný hlas a je úžasný dramatický herec.
Ale má fantastické komediálne vlohy.
Mala otázky, jasné?
Nemôžem za to, že inšpirujem ľudí.
On je hollywoodska smotánka.
A získať ho do úlohy Hanka Pyma v prvom filme bolo úžasné.
Pred 40 rokmi som vytvoril vzorec, ktorý zmenil relatívnu vzdialenosť atómov.
Čo to znamená?
Naučil som sa meniť vzdialenosť atómov.
A rozvíjať jeho postavu Hanka, ktorý je Scottovým mentorom.
Ale trochu svojrázneho mentora, však?
Hank, ja som zlodej. Dobrý zlodej, ale toto je šialené.
Hank má aj pár morálne sivých zón
a vie byť aj trochu mrzutý.
Ale páči sa mi Michaelova energia v tomto filme.
Ja by som poslal mravce.
Dobre. Rodinná porada.
Hovorme o tom.
A nerobíme to?
Ale o tomto.
Že všetci ste s tým v pohode.
Do toho.
Od začiatku sme diskutovali o tom, kto bude v tomto filme zloduchom
a páčil sa nám nápad postaviť Ant-Mana proti najväčšiemu zloduchovi Marvelu.
Si zaujímavý muž...
Scott Lang.
Napadol nám Kang Dobyvateľ,
lebo som bol Kangov fanúšik v komiksoch od detstva.
To nás lákalo, vziať Avengera,
ktorého možno považujú za najmenšieho Avengera,
a postaviť ho proti tomuto mocnému mnohovesmírovému protivníkovi.
Ty si Avenger?
Už som ťa zabil?
Čože?
Po chvíli sa mi všetci zlievajú.
Diváci videli istú verziu tejto postavy v seriáli Loki.
Toto je paráda.
Ten, ktorý zostáva.
Je to veľmi odlišná postava. Je to jej variácia.
Ten, kto zostáva je taký potrhlý chlapík, ktorý sa skrýva na konci času,
a toto je ten, ktorého sa bojí.
Toto je Kang Dobyvateľ.
Toto je tá verzia, ktorej sa všetky jeho verzie boja,
tak boja, že ho museli premôcť a uväzniť v Kvantovej ríši.
Kde som to?
Keď odtiaľto uniknem,
ovládnem ktorýkoľvek vesmír, ktorý chcem.
Ant-Manovská séria má v rámci MCU veľmi jasný étos,
JONATHAN MAJORS KANG DOBYVATEĽ
svoj veľmi jasný rytmus.
Ja som mal výhodu pridať sa k piesni, ktorá už hrala.
Dnes dobyjeme večnosť.
Marvelovské filmy sú podľa mňa najlepšie keď máte zloducha,
ktorý je naozaj príťažlivá postava.
Zloducha, ktorý má jasný zámer...
Buď rád, že ťa potrebujem.
A zloducha, ktorý má aj vlastnosť,
že viete prijať jeho pohľad na vec napriek tomu svojmu.
Chceli sme, aby to Kang naozaj stelesnil.
Dostaneme sa odtiaľto.
Ona otvorí dvere
a ty tam budeš.
Pokiaľ ide o kostým,
Kang je veľmi futuristická postava.
Je cudzí našej kultúre a nášmu svetu.
Takže má veľmi odlišný, veľmi uhladený, futuristický výzor.
To robia dobyvatelia.
Vypaľujú pokazený svet.
A vytvárajú nový.
Je vždy výzvou, keď meníte
marvelovskú komiksovú postavu z dvojrozmernej stránky
na živú, dýchajúcu postavu vo filme.
Pretože veľa tých vizuálov, takmer všetky,
vznikli v 60. rokoch.
Ale prezerali sme si všetky tie kresby
a rozmýšľali, ako môžeme spraviť akúsi verziu 21. storočia?
Vziať vizuálnu podobu z komiksov a dať jej pocit reálnosti.
Toto bol na výrobu asi najťažší kostým v celom filme.
Jeho koncept je taký, že ani nerozoznáte, z akej látky je vyrobený,
či je tvrdá alebo mäkká, tak sme museli experimentovať.
NÁVRHÁRKA KOSTÝMOV
Toto je tuším tretia verzia toho, ako sme ten problém riešili.
Peytonovi sa naozaj páčili jeho línie...
Táto línia.
-Áno. -Presne z komiksu.
On chcel takýto veľký golier. Aby línie viedli nadol.
HLAVNÝ KOSTYMÉR
A hoci sme to mali, museli sme ich rozdeliť, aby umožňovali pohyb.
Na začiatku nahrali celý ten kostým do video traileru.
A na chvíľu som sa zastavil.
A keď som si ho obliekol, vravím: „Toto je on.“
Viete, v živote je len málo chvíľ, keď si poviete: „Toto je ono.“
Ten oblek má svoju energiu.
Priam vás núti stáť rovno.
Viete, tak je ušitý.
Má v sebe taký akýsi mysticizmus. Je ikonický.
NÁVRHÁR SCÉN
Ťažké v tomto filme
pre návrhára bolo nájsť rovnováhu
istého pocitu znalosti istých vecí,
ale aby neboli presne také, ako si myslíte.
Jedna z vecí, ktorú som si od začiatku študoval,
boli fotografie prírody a fotky z elektrónového mikroskopu,
a snažil som sa nájsť farby a textúry,
aby to nevyzeralo, že to všetko má len akýsi
tvrdý povrch, aby technologický svet
mal taký viac organický vzhľad.
Je dosť obtiažne nájsť tú rovnováhu.
Tak som začal s prvotnou sériou nákresov,
dal som Peytonovi dokopy viacero odlišných kresieb a materiálov,
aby mal istý pocit z toho sveta.
Pozri hore. Gúľaj sa.
Blíži sa to, blíži sa to.
A bum!
Pozri na neho. Odstrč ho.
Ten svet, ktorý vytvorili, bol naozaj úchvatný.
Pracovali sme s pomerne novou technológiou,
The Volume, keď v 3D premietajú
všetky tie veci na scéne okolo vás.
Takže ste akoby naozaj tam a nemusíte predstierať.
Tým sa mení všetko, čo vieme o živote.
O evolúcii, našom mieste v galaxii...
To ma podrž!
Ten vyzerá ako brokolica.
Keď používate The Volume,
z návrhárskeho pohľadu musíte začať skoro...
Dobre. Začíname.
...a dodať materiál. Je to trochu ako priniesť postprodukciu vopred
a potom predprodukciu, produkciu a postprodukciu zasa poskladať.
Aby ste vo výsledku mohli v nej nakrúcať.
Dostaňme na kameru toho čo najviac, aby to pôsobilo reálne.
Nielen to, mali sme aj rôzne neskutočne nápadité,
inozemské postavy
a rôzne kostýmy a rozličné masky.
Fakt ste mali pocit, že ste vstúpili
do akéhosi zvláštneho a strašidelného a čarovného vesmíru.
Keď vstúpime do toho...
Michael a Evangeline sú tu.
Skalný muž v pozadí.
Jasné? Asi ho môžeme využiť tu.
Budeš ho môcť dostať v zábere do popredia,
ako poletujúce kúsky skaly v popredí.
To bude super.
Najväčšou výzvou v tomto filme je vymyslieť každý záber
a každý nápad od nuly.
Pri všetkom sme sa pýtali:
„Aká je kvantová verzia tohto?
Aká je kvantová verzia mimozemšťanov?“
Voláme ich mimozemšťania, lebo ten výraz používame,
je to taká skratka.
Ale vlastne nie je.
Je to úplne iný svet a úplne iný pohľad
na živé bytosti a život.
Potrebovali sme ísť do extrému.
Nič nesmelo byť ako v našom svete.
Mal to byť efemérny vesmír.
NÁVRHÁR POSTÁV
Dostávali sme mnohé naozaj nezvyčajné návrhy.
Toto tu je Pixel Man, náš veľký obľúbenec.
Predstava bola, aby vyzeral
ako hromada pixelov, vznášajúca sa v priestore,
ktoré držia spolu a vytvárajú telo človeka.
NÁVRHÁRKA MASIEK
Mali sme postavu menom Kintsugi Man.
Tento milý pán bol jeden z našich kaskadérov.
Vedeli sme, že bude robiť kaskadérske kúsky.
Tak som chcela vytvoriť robustnú masku.
Jasné, že nemohol mať nič také prepracované, ako toto.
Úplne sme ho pokryli kusmi protetiky.
Vidíte, že tie všetky mu majú
dodať taký akýsi rozbitý výzor.
Mali sme aj chlapíka menom Ribbon Man,
chcela som, aby sa jeho tvár akoby odvíjala.
Na tvár sme mu namaľovali akoby obväzový efekt.
A mal také akoby stužky,
ale vnútrajšok stužky sme nafarbili na tmavomodro,
a na zadnej strane lebky
vyzerala ako vnútro jeho hlavy.
Niektoré veci však naozaj fyzicky vyrobiť nešlo.
Reálne ich vyrobiť rukami by bolo obtiažne.
Takže som musel výdatne využívať 3D tlač.
Teraz som prvýkrát naozaj využíval 3D vytlačený materiál a vytváral kusy,
ktoré sa mali potom spojiť s kožou.
Občas si čítate scenár a poviete si:
„Naozaj mi nejde do hlavy, ako má toto tu vyzerať.“
A potom sa do toho pustíte a začnete prichádzať s nápadmi
a vymýšľať rôzne veci.
A potom to začne žiť svojím životom.
Dobrým príkladom toho bolo ovládanie Krylarovej jachty.
Kde je ovládanie?
To je ovládanie.
Čo to je?
Na začiatku zvolili dielektrický gél,
ktorý sa používa ako ochranné tesnenie elektrických prvkov pred vodou.
Je to veľmi lepkavý hlienový rôsol
a nám je vlastne úplne nanič.
Ale začal som ho miešať s iným materiálom
a dokázal som ho zatvrdiť a zmeniť jeho vlastnosti,
aby šiel lepšie využiť ako protetika.
A poďme na to!
Občas musíte riskovať a experimentovať
a podľa mňa máme výborný výsledok.
A musím povedať, že Michael Douglas bol totálny profesionál.
Ahoj.
Vypil si ten sliz?
Prečo ti rozumiem?
To ten sliz.
Vyšlo to! Sliz zabral!
Veb je taká hmota s takými zvláštnymi, strašidelnými rukami.
Ahoj. Ja som Veb. Práve si ma vypil.
Ja som... Čože?
Je to super, lebo je to také divné.
Vedeli sme, že potrebujeme niekoho, kto ho stvárni tak, akoby žil,
hoci je to plne počítačová postava.
Chcete cítiť jej osobnosť a cítiť, že ju niekto zahral.
Ja mám diery.
Hneď na začiatku sme dostali nápad prizvať Davida Dastmalchiana
späť k filmom o Ant-Manovi,
aby si zahral úplne inú postavu, než ako hral
v prvých dvoch filmoch.
To je Kurt. Päť rokov vo Folsome.
Vie čarovať s laptopom.
-Teší ma. -Aj mňa teší.
Peyton spomenul postavu, akú som nehral.
Ako bude vyzerať? Ako ma do toho zapoja?
To len tak pôjdem do búdky a nahrám im svoj hlas?
Ja sám som chcel
mať príležitosť, viete ako, byť na pľaci.
Veľká diera.
Koľko máš dier?
Prepáč. Osobná otázka?
Ja nemám žiadne diery.
Keď som potom prvýkrát vkročil
na scénu Kvantovej ríše,
bolo to akoby ožili všetky moje detské sny o nakrúcaní filmov.
Oni tam postavili naozaj veľa skutočných filmových kulís,
a k tomu všetka tá úžasná predstavivosť.
Akoby sme točili marvelovského Čarodejníka z krajiny Oz...
SCENÁRISTA
...a ja som si povedal: „Aká úžasná príležitosť.“
Čítaš myšlienky?
Áno, ale radšej by som nečítal.
Všetci sú nechutní.
-Môžeš na to nemyslieť? -Prepáč.
Výborne som sa zabával, lebo som mal napísať kút Marvelovského vesmíru,
ktorý pôsobil ako úplne nové miesto.
Chlapci, vy si zložíte kapucne... Pustíte ho,
zložíte kapucne a ukážete, že ste chlpaté,
milé sovie tvory.
Musíme ho zaplniť toľkými tvormi,
a tí vytvárajú svoje subkultúry a majú svoje vlastné jazyky.
Je to neuveriteľné.
Každá sekunda, ktorú na obraze vidíte, bola dôkladne premyslená,
ja sám som sedel za kamerou a vravím si: „No teda,
ten brokolicový chlap je opitý.
Hovorí po brokolicovsky.“
Tak čo, aký je tvoj príbeh?
Uhni.
Je čas. Poďte.
Snažili sme sa to urobiť tak pútavo
a farebne a živo, ako sme len vedeli.
Nemali sme žiadne pravidlá, ale museli sme si ich určiť.
A tie pravidlá boli našťastie také, aké sme ich chceli.
Poď, prosím. Nasadiť okuliare.
-Áno! -Dobre, a vydržte.
-Ako máme dať ruky? -Postavte sa.
-Superhrdinky. -Superhrdinky.
Pozrite! Prirodzený talent.
Vždy sme aplikovali prístup
návratu k tvorbe postáv a k ich príbehom.
A prvky science fiction a tvorenie svetov je zábava.
Oci!
Ale je to vlastne pozadie
pre príbeh o opätovnom zblížení otca a jeho dcéry.
Oci!
To, že teraz Kathryn hrá postavu Cassie ako dospievajúcu dievčinu
bolo výborné, lebo to je život.
Je úplne iné hrať so šesťročnou...
Mama je taká šťastná, že si tu, že jej až zabehlo.
...a s niekým, kto už má osemnásť.
Cassie, čo sa stalo?
Basa.
Takže pre mňa bolo naozaj zábavné sledovať Kathryn
ako hrá Cassie
a hrá postavu, ktorá chce nájsť svoju vlastnú cestu, objaviť samu seba,
a možno sa aj trochu prieť so svojím otcom.
V pohode. Mám oblek.
Áno, všimol som si.
Páni. Keď som scenár čítala po prvýkrát,
tak najviac ma zaujala práve postava Cassie.
Áno. Ešte raz.
-Pozri sa tam. -Dobre.
Ja neviem, už asi...
takých päť rokov
stále otravujem Štúdio Marvel ohľadne ich ženských postáv.
Hovorím: „Všetky sme veľmi schopné.
Sme veľmi odvážne.
Sme veľmi vážne,
veľmi zodpovedné ženy, ktoré sa snažia
dať chlapov do laty a robíme všetko perfektne.
A keď sa pozriem okolo na ženy v mojom živote,
tak ženy majú toľko rôznych iných odtieňov,
ktoré by som vo vašich filmoch rada videla.“
A potom som čítala scenár a Cassie je presne...
Je tak trochu bláznivá a drzá
a aj tak trochu nezodpovedná takým fantasticky nevinným spôsobom.
A Kathryn to vystihla.
Nech to funguje.
Áno!
Vyšlo to!
Pozri na mňa.
Som úplný debil.
Nikdy nie je neskoro nebyť debil.
Jasné?
Diváci, ktorí mali vzťah k malej Cassie, Abby Ryder Fortsonovej,
ktorá ju hrala v prvých dvoch filmoch o Ant-Manovi,
podľa mňa chcú vidieť,
že z dcéry Scotta Langa vyrastie vtipná dievčina.
A že bude rovnako bystrá a optimistická povaha, ako Scott Lang.
To bolo pre film naozaj veľmi dôležité.
A videl som Kathryn na kamerovej skúške do inej marvelovskej roly.
SKÚŠKA PRE SERIÁL HAWKEYE
-Poslal ťa riaditeľ Fury. -Kto?
Vie, kde bývam.
Fury.
Myslíš pán Dobré oko.
-Nie. -Mal ťa rád.
Ako vravím, bola som na streche na Tretej...
Ďalšie koláčiky. Božinku.
A páni, má v sebe takú energiu, je zábavná.
Má v sebe taký ten mladistvý optimizmus.
A pohybové nadanie.
Je športovkyňa. A chcel som niekoho,
kto by zvládol všetky fyzické nároky, ktoré si tá rola vyžaduje.
A Kathryn bola fantastická.
Naši hrdinovia sú dlho rozdelení.
Scott a Cassie sú na jednej strane príbehu.
A potreboval som niekoho, kto by naozaj držal so Scottom,
lebo to bolo dôležité pre dynamiku filmu.
Potreboval som herečku, ktorá by hrala rolu Cassie
a ktorá by sa vyrovnala Paulovi Ruddovi.
Toto nie je náš boj.
Že sa to nedeje tebe, neznamená, že sa to nedeje.
Je z teba sklamaná.
Ja viem. Ďakujem.
S radosťou.
Paul je super.
KATHRYN NEWTON CASSIE LANGOVÁ
Bol taký vľúdny.
Strih.
To bolo tesné.
A povedal mi, aby som sa nebála. Trebárs v druhý deň nakrúcania
som chcela byť nenápadná.
Ustúp.
Vravím si: „Okej, len nič nepokaz,
-„a on vraj budeš v pohode.“ -Ustúp.
Ustúp!
Mali sme takú scénu, kde boli Michelle a Michael a Hope aj ďalší.
A Peyton vraví: „Dobre, zahraj niečo zábavné.“
A ja: „Okej.“ Tak som začala improvizovať.
A robila som, čo som chcela.
A potom Paul povedal: „Toto musíš spraviť.“
„Nechci dokončiť tento film s pocitom,
že si v sebe niečo musela držať.
„Lebo to je to najhoršie. A je pravda, že naozaj musíš
všetko zo seba zhodiť, vydať zo seba všetko
a nič v sebe nedržať.“
Toto som sa od Paula naučila
a budem to tak robiť vždy pri každom filme.
To bolo pekné.
Keď som si prvýkrát obliekla Cassiin superhrdinský kostým,
došlo mi, že to je naozaj.
Nikdy na to nezabudnem, pretože mi sadol dokonale.
Je jedinečný. Žiadny iný hrdina to nemá.
Iný hrdina nemá čo?
Len sme hovorili o...
Cassiin oblek je silne inšpirovaný mravcovským oblekom,
hoci Scott nevie, že existuje.
Ty máš oblek? Vážne máš oblek?
Takže je veľmi inšpirovaný tým jeho
a pomáhal jej.
Vo filme je to isté prekvapenie.
Purpurová farba je samozrejme z komiksu.
A zábavné na tom je aj to, že nosí tenisky Converse.
-Pekné, ako sme to vymysleli. -Výborne.
Pretože my okrem Cassie
pracujeme aj na Ant-Manovi a Wasp.
Obliekame aj všetky ostatné postavy.
Všetci musia spolu ladiť.
Myslím, že šitie jedného kostýmu z pohľadu samotného šitia
by trvalo asi dva týždne, ale to nezahŕňa
ich batohy a helmy, všetky tie ďalšie vecičky a kúsky.
Hoci sme mali na prípravu dosť času, došlo k zmene konceptu,
ako by kostýmy vlastne mali vyzerať.
Pôvodne to mali byť kostýmy v štýle Kvantovej ríše
a potom sa to zmenilo.
Museli sme začať skoro odznova, aby neboli ako nejaký tím,
ale skôr individuality.
Vo filme sme potrebovali postavu, ktorá mala nejakú minulosť s Janet,
a tá rola si pýtala niekoho, kto by bol skutočná osobnosť.
A prišiel Bill Murray.
Janet Van Dyneová?
Ja že si mŕtva.
Už je to dávno, Krylar.
Teraz som lord Krylar.
Hoci som sa tomu urputne bránil.
Zaujala ma predstava dostať Billa Murrayho do marvelovského filmu.
Samozrejme som bol fanúšik jeho filmov z 80. rokov
a vídal som ho v Saturday Night Live.
Ale vedel som aj, že pred Saturday Night Live
Bill hral v roku 1975 Ľudskú pochodeň v rozhlasovej verzii Fantastickej štvorky
a ja som to počúval.
Hovorili sme o tom.
V prvých týždňoch Bill chodil na scénu.
Dával nám také svoje maličké pripomienky na výstavbu vtipov.
„Prehoďte toto slovo s týmto a tu možno spravte pauzu.“
A poviete si: „Bill Murray vie, o čom hovorí.“
Nechceli sme, aby ľudia uhádli, koho hrá.
Internet je plný fám a nikto nevie, kým vlastne bude.
Vybrali sme niekoho, koho by fakt nikdy neuhádli.
Skúšali sme nájsť tú najskrytejšiu marvelovskú postavu, ako šlo,
a našli sme jednu náhodnú z jedného komiksu o Hulkovi
v Kvantovej ríši menom Lord Krylar.
Ohľadne kostýmu som sa pýtala Stephena a Peytona:
„Kto je to? Má vyzerať vojensky?
Alebo viac civilne?
Postačí oblek či má vyzerať bizarnejšie?“
A myslím, že vizuálni návrhári prebrali mnoho rôznych verzií,
ako by vyzeral v kvantovom štýle, divne a módne,
mal nejaké zvláštne textúry a tak,
a vznikol priam divadelný kostým.
Tak sme vymysleli takúto modrú, krémovú a zlatú kombináciu.
A trochu sme sa s ňou pohrali,
nechceli sme, aby mal priveľa dákych bláznivých vzorov a tak.
Bill je pútavý sám osebe a nechceli sme
prekryť to nejakým mätúcim, komplikovaným výzorom.
Nakoniec sme to utlmili a máme tu chlapíka,
ktorý chodí na Francúzsku riviéru na svoju jachtu,
a len sme pridali pár Kvantových prvkov ako koráliky,
a zvláštne línie po tele.
Takže v mnohých ohľadoch vidíte istú kontinuitu tvarov s Willovými návrhmi.
Keď ma Peyton oslovil
a začali sme o tomto filme hovoriť,
predstava o Kvantovej ríši bola, že sú to šíre svety v iných svetoch,
chcel, aby pôsobila obrovsky.
Som naozaj spokojný s tým, ako vyzerá Janetino sídlo,
lebo sa veľmi podobá na moje prvotné nákresy
a plní Peytonovu predstavu o subatomárnych časticiach,
a že možno miesto, kde Janet žila, bola taká drobná častica,
ktorá sa kvantovými procesmi zrútila a spadla na pláň a odumrela,
a jej energia časom vyprchala.
A preto pripomína takú akoby jaskyňu.
Dopadlo to naozaj celkom pekne.
Toto je exteriér Janetinho sídla
a s Peytonom sme si hovorili
od začiatku, že to prostredie má v niečom pripomínať prériu,
ako v starých westernoch, ako starí ľudia vídali kedysi dávno.
A táto scéna má pripomínať
takú nejakú zvláštnu kvantovú prériu,
so zvláštnymi kvantovými rastlinami,
a dotvoríme ju vizuálnymi počítačovými efektami
a rozšírime ju na oveľa väčšie, doďaleka siahajúce pláne.
Pri týchto skalných stenách je predstava taká, že kvantová energia
ich nejakým spôsobom zhutnila a vytvorila tieto zvláštne tvary.
A opäť, keď prejdeme na širšie zábery,
tak takéto tvary sa budú vyskytovať aj inde po celej krajine
a tiež aj takéto rastliny.
V celom tomto filme sa veľmi snažíme
vytvoriť zaujímavé scény.
Napríklad tento nápad gule a sústredných gúľ,
a aj Janetino sídlo,
ktoré samo je spojením viacerých sústredných gúľ.
A táto miestnosť je taktiež v mnohom predchodcom Kangovho Celestia.
Samotné dizajnové návrhy Celestia pôvodne vychádzali
z týchto návrhov.
Sme na scéne Richarda Attenborougha v Pinewoode
a toto je Kangovo Celestium s jeho Časovou sférou.
Toto som chcel zachovať ako súčasť Kangovho sveta,
tento kruhový či sférický motív.
Videl som japonskú techniku Kintsugi,
keď majú kamenné výrobky v sebe veľa puklín
a vy ich viete zaceliť a veci zasa opraviť.
Čo vlastne robí aj Kang, ničí veci a opäť ich pretvára tak,
ako sa páčia jemu.
Tu dole som vybudoval impérium, Janet.
A beriem si ho so sebou.
Ešte raz, veľmi som chcel vytvoriť kompozične také rôzne
vizuálne útvary, aby mal hlavný kameraman Bill Pope prostredie,
do ktorého môže prirodzene Kanga zasadiť, aby to vyzeralo
ako stránky komiksu či grafického románu.
Pozor... Tri, dva, jeden, akcia!
Katy.
A bum!
Poď, Steve.
A už ide. A bum!
Páčilo sa mi vytvoriť
v tomto filme postavu takej akejsi barbarskej bojovníčky.
Bolo to niečo, čo sme vlastne až tak veľa nevideli.
Trochu vo filme Thor, viete, Valkýru,
ale takú, ktorá by naozaj akoby
rovno vypadla z pulpovej knižky Roberta E. Howarda.
Robil som s Katy O'Brianovou na Mandaloriánovi
a podľa mňa bola výborná.
Je bodybuilderka a bojovníčka, a to naozaj.
Má pôsobivý výzor a potrebovali sme niekoho silného,
kto dokáže stelesniť ten aspekt vodkyne, ale aj vodcovskú múdrosť.
A Katy je v tej role naozaj pôsobivá.
Na postave Jentorry sa mi páčilo, že je to revolučná postava.
Bolo to niečo odlišné. Ona bojuje
za väčšie dobro
namiesto toho, aby väčšie dobro potláčala.
Chcem, aby ľudia videli postavu silnej ženy v pozitívnom svetle.
Lebo to je v mnohom vysnívaná rola.
Čo tu robíš?
Zachraňujem ťa.
Ako?
Ohľadne kostýmu som bola rada, že ma návrhárka Sammy zavolala
a vraví: „Už si videla ten kostým?
Čo navrhujeme?“
A ja: „Nie.“
Vraví: „Tak asi budeš chcieť vedieť,
že si dosť odhalená.“
A ja: „Okej, pôjdem do fitka. Ďakujem.“
Pri kostýme Jentorry sme hľadali taký
silný, pôsobivý vzhľad.
A snažili sme sa ho zladiť s jej brnením,
aby vyzeral skoro akoby našla kostru nejakého malého tvora
a použila ju.
On postavil svoju citadelu na kostiach nášho ľudu.
Snažili sa ho spojiť s tým svetom,
pretože náš ľud je veľmi podobný svetu na Zemi,
v Kvantovej ríši.
Takže tá modrá farba odkazuje na veci,
ktoré nájdete v našom svete.
Keď sme pridali vlasy, mejkap a všetko, funguje to.
Viete, kto ste, kto je váš ľud
a kam idete.
Vitaj späť v Kvantovej ríši, Scott.
Na toto som čakal veľmi dlho.
M.O.D.O.K. bol vždy postava, ktorú sme chceli dostať do Marvelovského vesmíru,
nejako, niekde.
Mechanický organizmus, zostrojený len na zabíjanie.
Už to chápem. Je to akronym.
Vlastne je to M.O.D.O.F.K.
Veľmi stará kresba, trochu odpudivý výzor,
ale výborná a nezabudnuteľná.
Potrebuje Kang v tomto filme nejakého pomocníka?
Spomenuli sme všeličo. Aj M.O.D.O.K.a,
a ak vôbec je nejaký kontext,
v ktorom by mohol fungovať v hranom filme v MCU,
je to Kvantová ríša.
A vtedy
mi to veľmi hlasno docvaklo: „Tak počkať.
Čo keby sa z Darrena Crossa stal M.O.D.O.K?“
Ahoj, Hank.
Darren?
A ideme. Dobre, môžeme. A tri, dva, jeden, akcia!
V predošlej časti Ant-Mana zostal Darren
na konci uväznený vo svojom superobleku.
A ja: „Výborne.“
Ideme. A akcia!
Potom sme sa vrátili na dokrútky a nikto mi nič nepovedal.
A ja som si pozeral nákresy a vidím,
že Darren sa zmenil na takú malú guličku červeného slizu.
Vravím si: „Z toho sa už nedostaneš.“
A bola aj jedna iná verzia,
kde sa zmenší na takú nekonečne maličkú bodku.
A ja si vravím: „Fajn, to v tomto svete ide prežiť.“
Ale samozrejme mu to ublížilo.
Muselo ho to nejako zdeformovať.
Tak sme o tom začali rozmýšľať, že to je možno
príbeh o vzniku M.O.D.O.K.a.
To nás zaujalo.
A pamätám si deň, keď sme zavolali Coreyho,
lebo Corey Stoll, to možno neviete,
už od detstva skutočný blázon do komiksov,
vedel kto bol M.O.D.O.K. a páčil sa mu ten nápad a šiel do toho.
Ja na to: „Áno, beriem to.“
Akcia!
Vitaj späť v Kvantovej ríši, Scott.
Na toto som čakal veľmi dlho.
Darren?
Hľadíš na oslobodeného človeka.
Tu som vytvoril omnoho viac, než si vieš vôbec predstaviť.
A strih!
Je to splnenie sna, ktorý som ani nevedel, že mám.
Nemáš kam ujsť.
Nikdy by mi nenapadlo,
že to je postava, ktorú budem hrať alebo by som chcel hrať.
Je zo mňa dokonalá zbraň!
Je to také uletené a také bláznivé.
Ale viete, úplne to dáva zmysel.
Diváci asi ani nevedia,
že čakajú na takéto riešenie osudu mojej postavy.
Myslel si si, že je po mne.
Čo tie detské nožičky?
Nie sú detské.
Myslíš si, aký si múdry.
Scott Lang, ktorý ma pripravil o všetko.
Ktorý mi ukradol život.
A filmová technika, ktorú používali...
Bola to vlastne ozaj skutočná otrava,
s bodkami na tvári a kamerou pred sebou,
a vôbec neviete, ako budete vyzerať,
ale bolo to neskutočne uspokojujúce.
V istom ohľade je to vlastne ideálny spôsob hrania.
Pretože nečakáte na žiadnu technológiu,
hoci celý váš výkon je na technológii založený.
Nečakáte na svetlá. Ani na kameru.
Nečakáte na zvuk.
Nečakáte na vlasy ani mejkap.
Viete... Bol som tam len ja a ostatní herci
v tej veľkej miestnosti.
Bolo to ako veľmi príjemná skúška,
až na to, že táto skúška sa nakrúca
ako dáta, ktoré sa dajú zmeniť na herecký výkon.
Bol si mi vždy ako brat.
Vážne?
Bol som.
Ale aspoň som zomrel
ako Avenger.
Áno.
-To hej. -Áno.
Si náš.
Chceli sme, aby bol film o Ant-Manovi
pre Marvelovský vesmír v budúcnosti dôležitý a neoddeliteľný
ako hociktorý iný.
Podľa mňa je to dôležité. Keď vyjdeš z tej veci
a prídeš sem, pozrieš na ňu,
daj si trochu na čas, než sa obrátiš k tomu...
-Áno? -Hej.
Privádza Kanga vo veľkom štýle.
Otvára budúcnosť pre tohto hrozivého, impozantného zloducha
Marvelovského vesmíru.
Pomôže nám to zistiť, ako sa ten vesmír bude vyvíjať.
Ale som rád, že sme mohli o Ant-Manovi nakrútiť trilógiu.
A zmenši sa!
Áno, a znova. Skúsme ešte jeden ďalší.
Výborne.
Nielen to, že dostane tri filmy,
ale aj že Peyton režíruje všetky tri
a že dokázal vytvoriť celú trilógiu, to ma veľmi teší.
Rada som s Peytonom spolupracovala. Mám šťastie,
že som mala niekoho ako on,
aby ma tak akosi viedol.
Priženie sa tlaková vlna
a úplne vás vystrelí zo záberu.
Spravíme druhý záber na to isté, pôjde...
z tejto strany.
Dokáže nakrútiť superhrdinský akčák aj s citmi a s humorom...
Vie, ako na to.
Toto je prvý deň nakrúcania Ant-Mana.
Ďakujem vám všetkým.
Veľmi sa na film teším.
Bude to super.
Viem, že mnohí ste veľmi dlho na nakrúcanie čakali.
Ten deň je tu. Poďme na to.
-Ďakujem vám. -Áno!
Vyrastal som na prvom Supermanovi
a Hviezdnych vojnách a Dobyvateľoch a podobne.
A vždy som chcel nakrútiť taký film.
Takže pre mňa to bola radosť,
pretože sme mohli maľovať na naozaj veľké plátno.
-Okej. -Vieš, čo robiť.
Scott Lang bol v mojom živote veľmi dôležitý
a stretol som naozaj úžasnú skupinu ľudí,
s ktorou som mal možnosť stráviť naozaj úžasné chvíle.
Tuším v Občianskej vojne som mal scénu, kde na parkovisku
prvýkrát stretnem Kapitána Amerika
a pár iných Avengerov.
Celé to bolo surreálne
a cítil som sa trochu ako postava, ktorú hrám.
Stále to cítim.
Nemôžem uveriť, že som v tomto tíme.
Cením si to. Naozaj.
Než sme film začali nakrúcať,
vravel som ľuďom, že idem...
„Čo nakrúcaš?“ A ja: „Ant-Mana.“
„Ant-Mana? Čo je Ant-Man?“
„To je marvelovský film.“
„Ant-Man?“ Pretože nie veľa ľudí tú postavu pozná.
A pýtali sa: „Aké máš schopnosti?“
A ja: „Viem sa zmenšiť.“
A oni: „Okej.“
„Ale viem sa aj rozprávať s mravcami.“
OHROMÍ VÁS NÁVRAT ANT MANA
Preklad titulkov: Miro Kováčik