Echo je hrdinka, na kterou jsme se v Marvel Studios už dlouho těšili.
Zdálo se nám, že je čas představit tento výsek našeho vesmíru.
Tato postava se poprvé objevila v komiksech s Daredevilem
o Mattu Murdockovi, Kingpinovi...
VÝKONNÝ PRODUCENT
...a pouličním zločinu.
Je mnohem drsnější, odehrává se ve městě, na rozdíl od vesmíru nebo Ásgardu.
V takovém prostředí se v komiksech pohybuje.
Tamtéž se s ní setkáváme i v seriálu Hawkeye.
To nám dalo mnoho možností, co s tou postavou dělat.
Mělo to velký potenciál a možnost představit další postavy.
V seriálu Echo pro mě byla důležitá zejména autentičnost.
REŽISÉRKA / VÝKONNÁ PRODUCENTKA
Příběh jsme chtěli vyprávět autenticky.
Od samého začátku jsme chtěli
ukázat svět, který by mohl být divákům neznámý.
Ale zároveň otevřít náruč a říci: „Zase tak odlišní nejsme.“
Snažili jsme se natáčet bez efektů.
Chtěli jsme, aby to v rámci MCU vypadalo co nejukotveněji.
Vidíte svět původních obyvatel Ameriky.
A to je velmi působivé.
Jsem ráda, že mohu otevírat dveře.
Ukázat lidem, že pokud chtějí něco zkusit,
ať do toho jdou.
ASSEMBLED: JAK SE NATÁČEL SERIÁL ECHO
V seriálu Hawkeye je Maya Lopezová záporná postava.
A to se mi velmi líbilo.
Protože jsme z ní nedělali Captaina Americu.
Nesnažili jsme se z ní udělat šlechetnou hrdinku.
Paráda.
S jejími chybami jsme se smířili
a naopak vytvořili plnohodnotný, komplikovaný
a komplexní příběh postavy, o které bylo možné natočit seriál.
Je to fascinující postava,
které prchá po událostech z Hawkeye a vrací se domů.
Je to v podstatě o návratu ztracené dcery.
Vrací se domů a snaží se přijít na to, kdo vlastně je.
Je to geniální zločinkyně?
Zůstane na špatné straně zákona?
Nebo se znovu stane členkou svojí rodiny, komunity a kultury?
Chtělo to unikátní spojení.
A tak jsme celý seriál vystavěli
na postavě, kterou hraje skvělá herečka Alaqua Cox.
Alaqua je rozená Maya Lopezová.
V seriálu Hawkeye
měla svou první roli a zcela ovládla scénu.
Její přítomnost diváky fascinovala.
Postava Mayi Lopezové
je v komiksech poněkud obskurní, protože je neslyšící
a původem je to původní obyvatelka Ameriky.
Do seriálu Hawkeye...
VÝKONNÁ PRODUCENTKA SERIÁLU HAWKEYE
...jsme hledali neslyšící herečku,
která ale měla být zároveň
potomkyně původních obyvatel Ameriky.
Pokoušíte-li se splnit takové požadavky,
je to velice těžký úkol.
Najít dokonalou ženu, která by mohla hrát Mayu Lopezovou.
Zhlédli jsme mnoho nahrávek.
Alaqua je z Wisconsinu, je potomkyní původních obyvatel a je neslyšící.
Takže byla na tuhle postavu skvělá.
ZAPOMÍNÁŠ, KOLIK NÁM TOHO VZALI.
Ona je Maya Lopezová.
KOLIK NÁM VZALI OTCŮ A BRATRŮ. MŮJ OTEC.
NEZAPOMENU, ŽE JSI HO NEZVLÁDL OCHRÁNIT.
A NEZVLÁDL JSI HO ANI POMSTÍT.
Už je tady.
Alaqua je úžasná. Je přirozeně talentovaná.
Mistrně vyjadřuje emoce.
Vyzařuje z ní klid a zároveň napětí.
Klidně se pohybuje, klidně se chová.
Ale je z ní cítit napětí.
Možná ti vyrvu chřtán.
Anebo možná ona.
Hrajem hodnýho a zlýho policajta?
-Co? -Hodnýho a zlýho policajta?
Příliš se spoléháte na techniku.
Vzpomínám si, jak jsme natáčeli seriál „Hawkeye“ a někdo,
už nevím kdo,
mi řekl: „Budeš mít vlastní seriál.“
A já na to: „Co? Vlastní seriál?“
Odpověď zněla: „Ano.“
Byla jsem ohromená a šokovaná, protože
to bych hrála hlavní roli.
Dámy a pánové, děkuji vám za skvělý den.
Velký den. Všem děkujeme.
Výborně.
Znělo mi to šíleně.
Řekla jsem to rodině a oni na to: „Proboha!“
Osobně je to pro mě velká věc. Nikdy jsem neviděla na obrazovce hrdinku
s amputovanou nohou, neslyšící a ještě potomkyni původních obyvatel.
Stop.
Reprezentuji tři skupiny. To je dost.
PRODUKČNÍ
Je to vskutku drsná zkušenost hrát hlavní roli
ve vysokoprofilovém seriálu Marvel Studios,
ve kterém máte dovyprávět příběh postavy, ze které se stane superhrdinka.
To je náročné i pro ty nejzkušenější herce.
Takže jsme museli vybudovat podpůrný systém,
který jí měl pomáhat podat co nejlepší výkony.
A nejen jí, i všem ostatním.
Zane odklidil těla.
Hele.
Dneska nás oba dohnala minulost.
Než jsem začala natáčet „Echo“,
ptali se mě, čím bychom mohli ten seriál vylepšit.
Řekla jsem: „Bylo by dobré, kdyby se lidi naučili základy
znakování.“ A oni řekli: „Tak jo, Bezva.“
A tak se herci i členové štábu mohli účastnit
několik měsíců před natáčením lekcí znakování.
A bylo to skvělé.
Vyslechli mě, dali na můj názor,
což pro mě i ostatní neslyšící hodně znamená.
Když jsem dorazila na první den natáčení,
vešla jsem do přívěsu a Stephanie,
jedna z asistentek produkce, začala okamžitě znakovat.
Zeptala se: „Jak se máš?“ Zaskočilo mě to.
Ptala jsem se, kde se to naučila, ale hned potom
jsem viděla, že znakují i ostatní členové štábu. Bylo to milé.
Samozřejmě že se to teprve učili, ale šlo o tu snahu.
O to, že existují produkce, kde se s vámi snaží komunikovat.
Nebyla jsem přítěží. Nemuseli komunikovat přes texty na mobilech.
Hlavní bylo, že se mnou chtěli komunikovat.
Komunikovat mým vlastním jazykem.
To bylo skutečně unikátní a výjimečné.
KONZULTANT PRO ZNAKOVÝ JAZYK
V seriálu vidíme americký znakový jazyk.
Musíme tedy předpokládat,
že když přivedeme člena štábu, který ho neovládá,
budeme muset vyhodnotit, jak rychle se jej zvládne naučit.
Někomu to dělá potíže, jiní se učí rychle.
Mou úlohou je pracovat s členy štábu
a navrhovat překlady a znakování,
které se objeví v příběhu jejich postavy,
která bude znakovat určitým způsobem.
Jo.
-Tak jo. Dobře. Díky. -Tak jo.
Ze znakování jsem měl zpočátku hrůzu.
Chtěl jsem, aby to vypadalo, že to umím, ale byla to dřina.
Z těch scén jsem byl nervózní. Nemohl jsem spát.
Nedělám si legraci.
Když jsem zkoušel mluvit rukama a ústy naráz,
zjistil jsem, že mluvím rychleji, než dokážu pohybovat rukama.
Takže jsem musel trochu zpomalit, aby to vypadalo uvěřitelně.
Zároveň bylo potřeba hrát emoce.
Alaqua v tom byla úžasná.
Jestli
zjistí, žes tu byla
a žes za ní nezašla,
tak jí zlomíš srdce.
Znakový jazyk je samý pohyb.
REŽISÉRKA
Vše se vyjadřuje obličejem a rukama. To se mi líbí.
Bylo to jak poezie.
Díky tomu, že jsme mohli znakování studovat,
jsme zjistili, že ruce jsou vlastně prodloužením
emocí a výrazů.
Kdokoli z neslyšících mě může směle opravit.
Já tu životní zkušenost nemám,
ale interpretuji si to tak, že ruce jsou explicitní text
a obličej implicitní podtext.
Takže potřebujete obojí,
abyste pochopili, co ten druhý cítí.
Tomu jsme přizpůsobili i práci s kamerou.
Například detailní záběry v našem seriálu jsou snímané takto.
Abychom viděli nejen Mayin obličej, ale i její ruce znakovat.
Vizuální stránka celého seriálu je tomu uzpůsobena,
neboť takto naše hlavní postava komunikuje.
Autenticita je klíčová.
Nedělali jsme nic, co by nebylo autentické. A bylo to úžasné.
A bez pomoci Čoktů bychom něco takového nedokázali.
Vítejte na prvním dni natáčení.
Pro vás, kteří to nevědí,
já osobně pocházím z kmene Navahů z Nového Mexika.
Od malička ctím tradici,
že když něco začíná nebo končí,
je třeba vzdát hold lidem a místu, kde se nacházíte.
V našem seriálu jsme ztvárnili kmen Čoktů.
A máme tu delegaci z kmene Čoktů,
které přišla našemu natáčení požehnat,
abychom odvyprávěli co nejlepší příběh.
Děkujeme, že jsme dostali prostor.
Seth vás povede čoktským tanečním pochodem.
Postavte se do řady za něj.
Za začátku se zpívá:
„Už vyrážím. Jsem připraven jít.“
Uprostřed zpěvu se zpívá: „Jdu.“
A na konci se zpívá: „Jsem v cíli.“
Všem vám děkujeme, že jste se zapojili
do tradičního tanečního pochodu, který obvykle připomíná
začátek nebo konec události, která má nějaký hlubší význam.
I mezi scénáristy jsme měli potomky původních obyvatel.
ŠÉFPRODUCENTKA
Někteří z nich byli Čoktové.
Obrátili jsme se na Čokty,
řekli jsme jim, co chystáme
a zahájili jsme s nimi neformální tvůrčí setkání.
Velmi důležité bylo přijít a říci:
„Nepřišli jsme vám sdělit, co přesně natočíme.
Přicházíme s osnovou příběhu
a potřebujeme napsat dialogy.
Potřebujeme pochopit vaši kulturu a spolu s vámi najít způsob,
jak ztvárnit tu postavu,
aby byl seriál co nejautentičtější.“
Myslím, že zpočátku je to lehce zaskočilo.
Čoktové se ptali: „Co to má znamenat? O co vám jde?“
A my odpověděli, že nám jde o to, odvyprávět co nejlepší příběh.
S příběhy o původních obyvatelích se to má tak.
Pokud příběh vznikne mimo jejich komunitu,
je odvyprávěn z jiné perspektivy.
Na našem seriálu je tak vzrušující to,
že je odvyprávěn z perspektivy původních obyvatel.
Když mi tu roli nabídli a já si přečetla scénář,
bylo mi hned jasné, proč se Echo tolik zabývá původními obyvateli.
Původní obyvatelé Ameriky jsou tak odolní proto,
že spoléhají jeden na druhého a na svoji komunitu.
A přesně to se snažíme vyjádřit ve světě seriálu Echo.
Hej.
Jsi v pořádku?
Ona není jako kapitán Rogers, což je jeden hrdina,
který všechny zachraňuje.
Ona se opírá o rodinu a snaží se přijít na to, kdo vlastně je.
A tím to pro mě je v podstatě příběh
superhrdinky z řad původních obyvatel.
Partnerství s Čokty bylo nedílnou součástí příprav.
Pomáhali nám i při natáčení.
Průběžně nám se vším radili.
Pro naši komunitu a znalce je tohle skutečně čoktské.
To je skvělé.
A ta ruka má zůstat na zemi?
-Ne. -Dobře, udělám to takhle.
-Takhle? -Jo.
Lakros byl jedním z pozitivních příkladů
úspěšné spolupráce s Čokty.
Pomáhali nám se vším. Od úboru hráčů,
až po typ holí, jaký hráči používali.
A to nám pomohlo si uvědomit, že Čoktové hrají proti Čirokézům.
Čirokézové mají svoje hole, svoje úbory,
svoje účesy a svoje pomalování.
A to nám pomohlo vytvořit něco
velmi kulturně specifického a uvěřitelného.
Hrací hřiště bylo úžasné.
Být tam bylo dechberoucí. Člověk měl pocit,
že je na skutečném lakrosovém zápase v roce 1099.
Neměli jsme 100 komparzistů z Atlanty.
Tohle byli hráči lakrosu z celých Spojených států.
Chtěli jsme, aby profesionálové ocenili, jak autenticky to vypadá.
A to je to pravé.
Stojíme na okraji lakrosového hřiště.
DESIGNER VÝPRAVY
To je v samém srdci předkolumbovské vsi
původních obyvatel, kterou jsme postavili.
Nedochovala se žádná dokumentace,
takže nevíme, jak ta ves před tisícem let vypadala.
Všechno je to založené na ústní historii.
Po stranách stojí podlouhlé chýše, nebo chýše družstev, chcete-li.
Pravděpodobně by byly z cypřišů, které pokáceli
a používali jako výchozí stavební materiál.
Omítnuté by byly omítkou z bláta.
Střecha je očividně ze slaměných došků.
V podstatě se nám podařilo
je postavit tak, jak zřejmě vypadaly.
Mít v seriálu obřady našich předků
a ještě je mít vylíčené pozitivně
bylo velmi osvěžující.
A zapojit do projektu tolik potomků původních obyvatel
bylo prostě úžasné.
Ve filmové a televizní produkci je běžné,
že původní obyvatele hrají nepůvodní obyvatelé.
A přitom my máme dlouhodobě problém najít práci.
A mít takhle velký projekt a na něm tolik našich lidí
je nádhera. Na něco takového jsme čekali dlouho.
Kingpin je naše oblíbená postava.
Vincent D'Onofrio je ve skutečnosti dobrák.
Není jako ten zločinec, kterého hraje.
Je zábavné ho sledovat, když se v něj přetváří,
neboť pak je tak zlý, jak to jen jde.
A když vstoupí Vincent na scénu, je to, jako by vstoupil sám Kingpin.
Vincent tu postavu zná lépe než kdokoli z nás.
Dokonale chápe, co je Kingpin zač.
Já ti nabídl úplně vše.
Vše, co jsem vybudoval.
Svůj odkaz.
Vmetlas mi to do tváře.
Od samého začátku mě zvali na přípravné porady,
měl jsem přístup ke scénáristům a režisérkám
a ke všem, kdo byli do výroby kreativně zapojeni.
To byla skvělá zkušenost.
Ona je tam a já se na ni chci podívat,
-protože to je přirozené. -Jasně.
Takže na sebe musí vidět.
Vincent dodává té postavě lidskost.
Padouch si vždycky myslí, že jedná správně.
A to je z Vincentova výkonu patrné.
Z jeho ztvárnění Kingpina.
Chápete, proč Vincent zmlátí zmrzlináře
a proč Vincent dělá, co dělá.
Je to křišťálově jasné.
Nevím o jediné chvíli, kdy bych tě neměl rád jako svou dceru.
Panuje mezi nimi nezdravá dynamika otec-dcera.
Je ale tak zajímavá, že ji prostě musíte vidět.
Něco ve vás touží po tom, aby jim to klapalo.
A pak jsi přišla ty.
Zmučená životem jako já.
Chtěl jsem tě obejmout a chránit před bolestí.
Kingpin má Mayu rád.
To jsem zdůraznila hned na první zkoušce.
„Děj se co děj, Kingpin má Mayu rád.
A Maya má ráda Kingpina.“
Stál jsem při tobě! Já se o tebe staral!
Na rozdíl od tý tvojí „rodiny“.
Rozdíl je v tom, že Kingpin
to neumí vyjádřit. A už vůbec ne pozitivně.
Osvoboď se.
Osvoboď mě!
Tohle neznamená, že mu na ní nezáleží.
I Maya si projde mnoha traumaty,
ale to nic nemění na tom,
že má svého strýčka ve skutečnosti upřímně ráda.
A to jsou věci, které musíte umět zahrát,
aby to bylo lidské.
Cítíš-li aspoň zpola, co já cítil vůči němu,
pak jsem se stal tím, co sám nenávidím.
Vincent a Alaqua mají zvláštní dynamiku.
ŠÉFPRODUCENTKA
Na obrazovce to vypadá přitažlivě, protože představují
naprosté protiklady.
Liší se v tom, odkud pochází a jaké mají herecké vzdělání.
Ale oba jsou velmi autentičtí.
Věnovali mnoho času a úsilí
jak svým postavám, tak seriálu.
Mezi jejich postavami lze vypozorovat jakousi hravost,
která seriálu velmi pomáhá. Sledujete-li Mayu a Kingpina,
vidíte vlastně hru kočky s myší,
ale přitom nevíte, kdo z každé z jejich interakcí vyjde jako vítěz.
Kam se podělo to Lafite?
Vylila jsem ho do dřezu.
Neustále udržují jeden druhého v napětí,
což je pro jejich postavy typické.
Pracovala jsem s ním pár dní při natáčení seriálu „Hawkeye“.
Neměla jsem příležitost ho dost poznat.
V seriálu „Hawkeye“ jsme spolu moc nekomunikovali.
On je metodický herec, který se soustředí na svou postavu.
Soustředil se na svou postavu a já to zcela chápala.
Když jsme teď natáčeli seriál „Echo“,
zkoušeli jsme spolu
a mně po pár hodinách došlo, že je to velmi milý člověk.
Dával mi rady ohledně hraní, čehož si opravdu vážím.
-Zkusíme si dialog? -Jo.
Zkusíte si to. Dialog. My zatím připravíme světla.
Ticho prosím. Přestaňte.
Nebo pracujte potichu.
Ty dlouhé dialogy, které vedu s Alaquou,
ty mi zůstanou v paměti. I když mají jistý superhrdinský aspekt,
jsou to hlavně rozhovory otce s dcerou.
Hrál jsem dvě role zároveň.
To jsem ještě nikdy nedělal. To bylo unikátní.
Stop!
Líp už to nesvedu. Fakt ne.
Chtěli jsme, aby se cítil jako Kingpin.
ASISTENTKA VÝTVARNICE KOSTÝMŮ
A chtěli jsme, aby vypadal jako Kingpin z komiksů.
Jedna z výrazných věcí, které jsme si všimli,
byly límečky jeho košil.
Běžná pánská košile tak výrazný límeček nemá.
Jeho jsou širší, aspoň pět centimetrů.
To jsme chtěli v seriálu mít. Zarámovat mu obličej,
aby vypadal silnější.
A v obleku musel vypadat elegantně.
Technicky šlo v podstatě o to...
VÝTVARNICE KOSTÝMŮ
...aby to vypadalo, že ty obleky praskají ve švech.
Oblékli jsme mu falešné svaly a na ně ještě ten oblek.
Herec měl na sobě jednu vrstvu navíc.
U Kingpina to bylo důležité.
Aby na něm bylo všechno obří.
Obří paže, obří ramena.
Aby herec vypadal tak impozantně, jak má Kingpin vypadat.
No tak. Předveďte se.
Nevím, o čem to mluvíte.
Stojíte na prvním schodu.
Pod ním je dno a nad ním je ještě jeden.
Chytím se...
Můžete se přidržet pod schodem po pravé ruce.
Scéna Úsvit času je točená celá bez speciálních efektů.
I naši herci byli kompletně potřeni jílem.
Sestupovali do jezírka
a vyšli na louce.
Bylo úžasné to všechno natočit bez speciálních efektů.
Kamera jede!
-Kamera. -Kamera!
Kamera.
Úsvit času byl náročný z mnoha důvodů.
Kamera! Akce. Julie!
Tohle bylo vůbec poprvé,
tedy pokud vím,
kdy se někdo pokusil natočit příběh o stvoření lidí.
Nechtěli jsme být příliš konkrétní,
abychom respektovali kulturu původních obyvatel.
Ale s požehnáním Čoktů a pod jejich vedením
jsme stvořili něco, co nechává prostor pro interpretaci.
Bylo to trochu víc impresionistické.
Z pohledu výroby
to byla velmi náročná scéna.
Máme štěstí, že tu máme vynikající scénografy.
Vyrobili jsme nádherné sloupy a podlahy.
Součástí kulis byl i komplikovaný vodní prvek.
Jezírko, ze kterého se vynořovaly postavy.
Vytvořili jsme něco, na co jsme mohli být hrdí,
ale hlavně něco,
co vyhovovalo i Čoktům
a co uctivě znázorňovalo
vůbec poprvé na obrazovce jejich mýtus o stvoření lidí.
Tak jo. Jedem znovu.
Devátá ulice, Ano. Jede tam.
Seriál se odehrává ve městě Tamaha v Oklahomě.
Lepší místo jsme si nemohli přát, protože existuje.
Myslím, že ten seriál má být velmi naturalistický.
A myslím, že natáčení na skutečných lokacích k tomu přispívá.
WESTERNOVÉ ODĚVY
ŽIVÁ MUZIKA A PIVO ZA POLOVIC
Jo. Je to jen jedno slovo.
Jo. A konec.
Nebudu mít záběr, jak dojde až ke dveřím.
A zastavit stát.
Myslím, že pro celý seriál platí,
a to byl i záměr,
že kamkoli namíříte kameru, jste v Tamaze.
BRUSLAŘSKÁ ARÉNA
Od začátku jsme věděli, že středobodem vyprávění bude bruslařská aréna.
Ale musela být něčím výjimečná.
Projeli jsme jich celou řadu, až jsme našli tu pravou v Griffinu.
U té jsme hned věděli, že něčím výjimečná je.
Bylo v ní živo a byla krásně barevná.
A kolem arény byly nádherné malby.
A tak jsme se rozhodli opřít o to,
co v té aréně už je, a jenom ji dotvořit.
Přidali jsme pár zábavných prvků
s odkazy na kulturu původních obyvatel Ameriky.
Tím jsme dotvořili ty malby.
Přišlo mi to skvělé.
Vidět ty nápisy
a mezi nimi i „Skoden“, které říkal původní obyvatel.
Znamená to „Jedeme“. To se mi líbí.
Je to slangový výraz.
Jedna z vtipných perliček scénáře
byl nápis u arény pro kolečkové bruslení
„Make America Skate Again“.
K překvapení nás všech
ten nápis u té naší arény už byl.
Jakmile jsme ho viděli, byli jsme si jistí, že tam jsme správně.
Práce kaskadérů je super.
Ta se mi na celém seriálu líbila asi nejvíc.
Tentokrát byl na přípravu čas.
Začali jsme pár měsíců před natáčením,
protože jsme věděli, jaký je natáčení frmol.
Harmonogramy bývají těsné.
Během natáčení nemá herečka čas.
Místo velkého dupnutí, které jsme točili předtím,
ho jakoby bolestivě přišlápne.
Dali jsme jí co možná nejvíc základů.
A ona se poctivě učila.
Navíc je
opravdu drsná. Nemá ráda, když ji někdo šetří.
Nebála se špíny ani bolesti.
A nikdy neměla dost.
Spíš jsme ji museli krotit
a říkat: „Točíš celou řadu.
Nemůžeš se mi
zranit ještě před začátkem natáčení.“
Můžeš něco zkusit?
Otoč se po směru hodinových ručiček.
Abychom tě viděli. To je důležité.
Jo. Bezva.
Kamera bude tady.
Takže když se otočíš...
-Jo. -Celé tělo.
Jasně. To zní dobře.
Ještě jednou?
Do choreografie soubojů
jsme přidali trochu džiu-džitsu,
trochu taekwonda
a trochu z ostatních bojových umění.
Její bojový styl je v podstatě brutální.
Pro ránu nechodí daleko.
Teď jinak. Výborně.
A když bojuje,
tak se snaží, aby to byl co největší zmatek.
Většinou jde o boj beze zbraní.
Se zbraněmi má Maya několik dobrých gagů.
V souboji v bruslařské aréně si Maya vypomáhá
předměty ze svého okolí, které používá jako zbraně.
Také vidíme, jak Maya, ať už to ví nebo ne,
využívá stejnou techniku souboje
a stejné strategie, jako využívaly její předkyně kdysi dávno.
Může dát tu zbraň blíž ke svému tělu?
Kamera.
Dobré.
Vypadá to úžasně.
Vím, že se při tom cítí divně,
ale v záběru to vypadá dobře.
Můžeme to zkusit?
Uděláme si záběr na tu zbraň.
Jo. To vypadá úžasně.
Vážně dobře.
Alaqua má místo jedné nohy protézu.
Bylo třeba postupovat metodou pokusů a omylů.
Může s ní blokovat rány.
Necítí bolest tak,
jak by ji cítili ostatní.
Daredevil v tom být musel, protože Echo, Maya Lopezová,
pochází z komiksů od Daredevilovi.
Můžete mít seriál Echo bez Daredevila?
To je poprvé, co spolu natáčíte.
Přemýšleli jsme, jak nejlépe to udělat,
a napadlo nás natočit vlastní verzi příběhu z komiksu,
ve kterém se Maya a Daredevil setkají během Mayiny mise.
Maya se snaží dokázat Kingpinovi a teplákové mafii,
že je pro ně dost dobrá
a že je stejně drsná jako kdokoli z nich.
A dokáže to při souboji s Daredevilem.
Obě ty postavy
zkoumají během soubojů své protivníky.
Zjišťují, jaký mají výcvik a co dokážou.
A na těchto dvou postavách je zajímavé,
že během souboje
zjistí, že oba mají zdravotní postižení.
Jdem na to. Připravit. Akce!
Daredevil je trochu zaskočen tím,
že nad ním má Maya převahu.
Během souboje mu Maya vystřelí hned vedle ucha,
což by vystresovalo úplně každého,
ale pro něj je to tvrdá rána.
Jeden druhému se snaží útočit na smysly.
Zvukařina byla na tomhle seriálu úžasná.
Chtěli jsme slyšícím divákům co nejvíc přiblížit zkušenost neslyšících.
Víme, že úplně to nejde, ale na mnoha místech seriálu
jsme dialog i zvukové efekty utlumili
a nechali jen hudbu anebo jsme utlumili úplně vše.
Je neuvěřitelné, jak to celou scénu změní.
Nejdřív vidíte scénu se zvukem
a je vážně skvělá.
Ale když zvuk utlumíte, je hned jasné, že tohle je Mayin příběh.
Pochopíte to.
Snažíme se, aby se diváci s Mayou
co nejvíce sžili.
Každý šev toho obleku symbolizuje,
že jsi jedna z nás.
A my součástí tebe.
Mám tě ráda.
Navždycky.
V seriálu mám celou řadu kostýmů.
Ale ten superhrdinský mám úplně nejraději.
Moje postava nakonec prozře a pochopí,
že schopnosti, které měla moje dcera,
má nyní moje vnučka.
A tak jsem pro ni vyrobila válečnický oblek.
Když jsem v něm poprvé Alaqu uviděla, bylo to vzrušující.
Řekla jsem si: „Jo! To je ono!
Svou superhrdinku jsme potřebovali už hodně dlouho.
A tady je.“
Věděli jsme, že na obleku musí být hodně čoktských symbolů.
Například takzvané čoktské drahokamy,
které si našívají na své tradiční oděvy.
Věděli jsme, že ty musíme mít na vícero místech.
Na to jsme se hodně soustředili.
Používáme hodně drahokamů. Vzor vypadá jako kůže chřestýše západního.
Původní Čoktové se inspirovali vzorem
na kůži chřestýše, protože je to mocné zvíře.
Obecně se dá nejprve tento pruh a pak dáte toto doprostřed
a od toho se odpíchnete.
Vzor se může opakovat.
Když to dojedete, skončíte zase zde.
-Dobrá. -Takže...
Našívání korálků je časově náročné.
Když našíváte korálky, musíte mít dobré úmysly.
Do vaší práce se nesmí dostat žádná negativní energie.
Protože vyrábíte něco, co si někdo vezme na sebe.
Je to jako talisman. Něco, co u sebe nosíte.
Je to energie, kterou s sebou máte. Jako požehnání.
Musel jsme se přizpůsobit harmonogramu.
Dali jsme jim čas, aby nám poslali vzorky.
Prostudovali jsme je, okomentovali,
poslali zpátky a tím je dostali do dalšího kola.
S Čokty jsme tedy úzce spolupracovali,
aby mohli být na její superhrdinský kostým hrdí.
To bylo hlavní.
Aby to schválili oni, spíš než kdo jiný.
-To je úžasné. -Jsem vážně nadšená.
Všechna ta symbolika a skryté významy...
PRODUKČNÍ
...různých částí kostýmů, které jsme vyráběli, znamenaly,
že jde o mnohem víc než jen o oblečení.
Kostýmy jsou nádherné, ale vyprávějí i příběh,
který je silnější než jakákoli superschopnost,
jakou lze na obrazovce ztvárnit.
Jsme v Oklahomě.
Uspořádali jsme zde úžasný Čoktský potlach.
Dnes večer jsou tu lidé z celého světa. Přijeli na potlach.
Něco podobného jsme v Marvel Studios ještě neměli.
Tahle scéna pro mě hodně znamená,
protože se odehrává na potlachu, což je festival původních obyvatel,
kde se setkávají lidé z různých kmenů.
Společně si zazpíváme, zatančíme
a dobře se pobavíme.
Postupně je pustíme dovnitř.
A když zakřičíte „Stop,“
udělá náčelník tohle a oni přestanou.
Všechno přestane.
Začali jsme připravovat natáčení scény na potlachu.
Zjišťovali jsme, jak to udělat,
abychom sem dostali všechno,
co má na správném potlachu být.
A nakonec jsme se rozhodli, že si uspořádáme regulérní potlach.
ČOKTSKÝ POTLACH
Sehnali jsme skutečné umělce, skutečné tanečníky,
skutečné pěvce, skutečné bubeníky a prodejce suvenýrů.
Oslovili jsme členy té komunity
a ptali se jich, jestli by přijeli do Georgie
na první potlach v historii MCU.
Potlach se vskutku vydařil. Prosím o potlesk!
Ukazujeme krásu našich zvyklostí!
Tohle jen s herci nenatočíte.
Oděvy, které mají účastníci na sobě, jsou specifické pro jejich kmen.
Nejsou to nějaké kostýmy ze skladu.
Mnoho lidí přijelo a mělo oděvy,
které zdědili po předchozích generacích.
Jedna z tanečnic mi říkala,
že má žlutý oděv, který není pro její kmen typický,
ale že o něm snila. V jejím kmeni je zvykem,
že když sníte o novém oděvu, musíte si ho vyrobit.
Takové příběhy se mi velmi líbí.
Jsem tanečnice se zvonečky.
TANEČNICE SE ZVONEČKY
Se zvonečky tančím už velmi dlouho.
Kmen Anišinábů
sdílí tento oděv s jiným kmeny. Věří, že má léčivé účinky.
Takže je důležité
se při tanci modlit a ty léčivé účinky uvolnit.
O tom to je. Proto tančím.
To, co teď posloucháte, je pro náš národ lékem.
Krása tance, na který hledíte, uzdravuje naše srdce, mysli i duše.
Prosím o potlesk pro naše tanečnice se zvonky
a za jejich píseň.
Je to jako opravdový potlach. Pomáhá nám to.
Hercům to pomáhá vcítit se do situace.
Pomáhá nám to podat lepší výkon.
Druhý večer, když jsme si to všichni zažili,
jsem se začala uklidňovat.
Řekla jsem si: „Jo, jsem na potlachu. To si užiju.
Trochu potlachám s kamarády.“
Ale pak mi došlo, že natáčím seriál a že to nejde.
Že musíme natočit to a to. Bylo to zvláštní.
Bylo to takové to ode zdi ke zdi.
„Budu se bavit. Ne, nemůžu.“
Bylo to prostě...
Asi je to důkaz, jak úžasně to produkce zvládla.
A že naši asistenti režie skvěle zvládli tanečníky a vše kolem.
Poté, co jsme byli tři noci v zápřahu
a bez přestávky natáčeli, jsme byli unavení.
A tak bylo hezké se nakonec sejít
a společně se štábem a s herci si zatancovat.
Pojďte mezi nás!
Jdem na to.
Jen pojďte. Jen blíž. Dobře.
Jdu k vám. Přidám se k vám.
Můžeme začít. Tancujem.
Historické prvenství.
Toto je první společný tanec v kole v historii MCU.
A vy jste jeho součástí. Právě píšete historii.
Na potlachu se obvykle
zpívá poslední píseň a všichni se zapojí.
Lidé pak odcházejí s požehnáním.
To jsem chtěla také. Dostát tradici.
Lidé se drželi za ruce. Hodně se smáli.
Dobře se bavili. Cítila jsem se dobře, když jsem viděla,
jak jsou všichni spolu. Protože potlach
ani natáčení seriálu s původními obyvateli
jeden člověk sám nezvládne.
Potřebujete ostatní, týmovou práci a spojit síly,
abyste něco takového vůbec prožili.
Takže mít na konec možnost si společně zatancovat bylo nádherné.
Bylo nádherné vidět lidi, kteří byli za kamerou v napětí,
nebo lidi, kteří neustále někam pobíhali,
jak se radují a konečně chápou krásu toho,
co jsme vytvořili.
A vidět vycházet slunce, prožít to,
prožít ten čerstvý okamžik,
to bylo vskutku působivé.
Děkujeme ti za životy, Pane,
které jsou tu zastoupeny. Za kmeny, které jsou tu zastoupeny.
Za národy, které jsou tu zastoupeny.
Modlím se, abys dál pracoval v našich srdcích.
Neboť všichni jsme tu z nějakého důvodu. A to kvůli tobě.
Budiž ti sláva, čest a chvála, Pane.
Na konci to není úplně kladná hrdinka.
Vybrala si svoji rodinu.
Vybrala si nesobeckost před sobeckostí.
Ale to z ní ještě nedělá kladnou hrdinku.
Cos mi to udělala?
Líbí se mi, že je v tom seriálu Fisk.
Vidíme vztah, který je známý z komiksů.
Ale v seriálu Echo vidíme mnohem víc.
Je to příběh Mayi, ze které se stala Echo.
Seriál je ale svým způsobem i nádherně spirituální.
Vychovala mě moje babička.
Vychovávala mě v buši.
A moji hrdinové byli lidé, kteří žijí v přírodě.
A to mám dodneška v krvi.
Nemohla bych v tom hrát, kdyby to neukázalo můj svět.
A tohle můj svět je.
Jedna z věcí, které mě k tomuhle seriálu táhly,
byla myšlenka, že rovnováha hraje
u původních obyvatel specifickou roli.
To se mi líbilo.
Nejde o postavy, které jdou z extrému do extrému.
Jde o postavu v extrému, která se snaží najít rovnováhu.
Nechci, abys skončila jako já.
Jsem hrdý a vděčný, že jsem se stal součástí Mayina příběhu.
Alaqua je jako Maya Lopezová úžasná.
Herci ve vedlejších rolích byli její tým.
Když jsem začal před 42 lety hrát,
moc příležitostí jsem neměl.
A teď je mnoho nadaných mladých lidí,
kteří by se mohli zapojit, kdyby chtěli.
A vida, objevila se Alaqua.
Jsem na ni hrdý. Je to báječná dívka.
Tenhle seriál
pro mě hodně znamená, neb v něm jsou
lidé z různých kultur i lidé s postižením.
Já sama žiji s postižením a jsem potomkyní původních obyvatel.
Jsem ráda, že jsem mohla předvést,
že můžeme dokázat cokoli.
Dámy a pánové, tímto končí natáčení seriálu Echo.
Blahopřeji vám všem.
Všem vám děkuji.
České titulky Vojtěch Kostiha