Onko meillä tuttuja Berwick-upon-Tweedissä? - Ei ole.
Eikö se ole pohjoisessa?
Ole varovainen.
Voi luoja. Se on Queenie Hennessyltä.
Keneltä? - Hän oli töissä panimolla vuosia sitten.
Annoin hänelle joskus kyydin.
Harold?
Hän on saattohoidossa. Hän jättää jäähyväiset.
Mukava sää. Ota puutarhatuolit esiin.
Rakas Queenie, kiitos kirjeestä.
Vieläkö jatkat?
- Kirjoitan Queenielle. Mikään ei tunnu oikealta.
Lähetä sähköpostia. - Teetkö sinä sen?
Miksi minä? - Olet hyvä sellaisessa.
Hän oli työkaverisi. Sano jotain, mitä tarkoitat.
Parhain terveisin Harold Fry
Lähden nyt. - Viivytkö pitkään?
Käyn vain postilaatikolla.
HAROLD FRYN TOIVEIKAS TAIVAL
Huomenta, Harold. - Huomenta, Rex.
Mukava sää. Lähdetkö kävelylle? - Postilaatikolle.
En saa kirjeitä. Elizabethin kuoltua saan vain mainoksia.
Otanko sen? - Ei, menen postikonttoriin.
POSTIKONTTORI
Harold?
Tuleeko bensaa? - Ei kiitos.
Onko tuo kirje? - Ystävälle.
Söpöä. - Hänellä on syöpä.
Postitan sen nyt. - Tädillä oli syöpä.
Haluatko pussin? Maitoa varten. - En.
Älä luovuta. Ei lääketiede ratkaise.
Vaan se, mitä täällä on. Pitää uskoa.
Puhunko paskaa? - Et lainkaan.
En ole ikinä päässyt jyvälle uskonnosta.
En tarkoita uskontoa. Pitää uskoa, että voi vaikuttaa.
Paraniko tätisi, koska uskoit siihen?
Se toi toivoa, kun muuta ei enää ollut.
Saattohoitokoti. - Haluan puhua Queenie Hennessyn kanssa.
Haluan kertoa jotain. - Se ei käy.
Myöhästyinkö? - Queenie nukkuu.
Haluatteko jättää viestin?
Sanokaa, että Harold Fry on tulossa.
Mitä? - Tulossa.
Hänen pitää odottaa. Pelastan hänet.
Kävelen, ja hän elää. - Linja on huono.
Mitä te teette? - Kävelen.
Selvä, kerron hänelle. Te kävelette.
Etelä-Devonista Berwick-upon-Tweediin.
Niin kauan kuin minä kävelen, hänen pitää elää.
Tällä kertaa en tuota pettymystä.
Odota minua, H
No niin sitten.
Aina sama juttu. Sanot olevasi valmis, mutta haet lisää rojua.
Tervehdys!
Hei.
Kuka olisi arvannut?
Kävelen Berwick-upon-Tweediin. - Siis mitä?
Pelastan Queenie Hennessyn. - Oletko ryypännyt?
Huoltoaseman sinitukkainen tyttö pelasti tätinsä.
Ei syöpää sairastavia voi pelastaa.
Etkä koskaan kävele.
Et koskaan. Kävelet aina vain autolle.
Tämä on älytöntä. Tule kotiin!
Ei kirjeen postittaminen riitä.
Minun täytyy tehdä tämä, Maureen.
No, jos kerran sinun täytyy. En kyllä arvannut.
Miksikäs ei? Kävele sinne.
Eihän sinne ole kuin 800 kilometriä!
Harold?
Sinä et kuole, sinä et kuole.
Sinä et kuole.
Sinä et kuole, kuole sinä et.
Sinä et kuole.
Et kuole sinä, sinä et kuole.
Kuole sinä et. Et, et, et...
Kävelin tänään 13 kilometriä.
Haiset pahalta.
Onko kaikki hyvin, Maureen? - On.
Miksei Harold auta? - Hän on vuoteessa.
Onko hän sairas? - Ei, hän liukastui.
Sehän on kamalaa. Voinko auttaa?
Hänen pitää vain levätä.
Onko näkynyt siilejä? - Ei.
Kuole sinä et, et sinä kuole.
Kuole sinä et, et sinä...
Et, et, et.
Voinko auttaa? - Saisinko lasin vettä?
Kylläpä vesi maistuu hyvältä. - Oletko varmasti kunnossa?
Kävelen pitkän matkan, mutta en ole vielä sinut sen kanssa.
Käy istumaan hetkeksi.
Luulisi kävelemisen olevan helppoa.
Vaistomaiset asiat ovat oudon vaikeita.
Kuten syöminen.
Joillain on ongelmia sen suhteen.
Nukkuminen.
Jopa lapset.
Onko sinulla lapsia? - Yksi.
Poikako? - Kyllä.
Mies tarvitsee pojan.
Muuten hän on tiensä pää.
Et, et, et.
Sinä siis yhä... - Kyllä.
Entä sinä? - Olen yhä täällä.
Jos sitä tarkoitit, pysyn täällä.
Kun sanoin, että sinun pitää lähteä, en tarkoittanut sitä.
Tarkoitin, että tule takaisin. Harold?
Annoin sanani.
Oletko laskenut, mitä se maksaa?
Pysyn budjetissa. Eihän meillä ollut suunnitelmia.
Sopiiko se? - Sopiiko?
Että teen tämän. Kävelen.
Tuskin huomaan sinun olevan poissa.
Rakas Queenie, kävelen yhä. Harold
Onko tämä paikka vapaa? - On toki.
Hyvästit ovat aina vaikeita. - Niin.
Otatteko puolet? En syö sitä kokonaan.
Voimme jakaa sen. - Kiitos.
Saanko kysyä jotain? Olette kelpo mies.
Mikäs siinä.
Käyn Exeterissä joka torstai.
Tapaan nuoren miehen. Teemme asioita. Kukaan ei tiedä siitä.
Voinko jatkaa?
Hän ei osaa englantia kovin hyvin.
Hänellä oli kai polio lapsena. Se saa hänet välillä ontumaan.
Se nuori mies liikuttaa minua.
Enemmän kuin voin sanoin kuvailla.
Nuolen hänen lenkkareitaan.
Huomasin tänään, että niissä oli reikä.
Haluan ostaa hänelle uuden parin, mutta en loukata häntä.
En kestä sitä, että hän kulkisi risoissa lenkkareissa.
Hänen jalkansa kastuu.
Mitä pitäisi tehdä?
Ostaisin hänelle uudet lenkkarit.
Kiitos.
Tarvitsetteko kyydin? - Ei kiitos.
Oletteko varma? - Lupasin niin.
Mitä tiedät ajautumisnopeudesta?
No...
En mitään.
Kuka Milton oli? - Milton?
En tiedä.
Luojan tähden...
Äiti kertoi, että pääsit Cambridgeen.
Vihaan sinua!
Painu helvettiin!
Ei, ei, ei...
Kiitos. Jatkan kohta matkaa.
Olet ihan romuna.
Kenkäsi ja kehosi ovat romuna. Olet kaikin tavoin romuna.
Miten pääsisit Berwickiin? - En tiedä.
Petin Queenien kerran. En toista sitä.
Voit olla yötä vierashuoneessa.
Poikani halusi koiran. - Ei se ole minun, vaan kumppanini.
Terveisiä vaimollesi. Ajattelen yhä sinua ja Davidia.
Harold? - Niin?
Jaloillesi. - Et voi pestä niitä.
Kävelet oudosti. Tutkin ne.
Ei niissä ole mitään vikaa.
Miten hoidat niitä? - Laastareilla.
Näytä jalkasi. - Ei siinä ole mitään.
Olen koulutettu tähän. - Oletko hoitaja?
Lääkäri. Naisetkin tekevät sitä nykyään.
Laita se tähän. En lähetä sinua kotiin.
Jos jatkat kävelyä, tämä pahenee.
Rakot tulehtuivat. Ne pitää hoitaa.
Miksi sinulla ei ole kunnon kenkiä? - Nuo ovat minun kenkäni.
Kumppanillani on patikointivarusteet.
Sinun täytyy olla hyvä lääkäri.
Saan vain siivoustyötä Englannissa.
Jos luulet jalkojesi olevan pahat, näkisitpä siivoamani vessat.
Niin... Saiko poikasi sen koiran?
Pelkäänpä, että petin poikani pahasti.
Sekä poikasi että Queenien?
Se ei riitä. Ei koskaan.
Eikö kyse ole teistä? - Miehestäni.
Hän ei ole täällä. - Hän kävelee.
Vastaanotolle? - Berwick-upon-Tweediin.
Hän uskoo pelastavansa entisen työtoverin syövältä.
Miten? - Hän luulee, että kävelemällä.
Hän lähti 11 päivää sitten. Idea tuli huoltamon tytöltä.
Harold ei kävele.
Voi sattua jotain. Sen pitää loppua.
Hänellä on Alzheimerkin. - Vai niin.
Mitä lääkkeitä hän käyttää? - No...
Sitä ei ole diagnosoitu, mutta hän unohtaa aina asioita.
Jopa puhelimensa. - Eikö hänellä ole puhelinta?
Hän kävelee maan päästä päähän, eikä hänellä ole puhelinta.
Rouva Fry...
Vaikka hän unohti puhelimen, se ei tarkoita välttämättä Alzheimeria.
Kävely tekee hyvää keholle ja mielelle.
Teko voi tuntua epätavalliselta, -
mutta hän ei loukkaa ketään.
Sehän on kaunista.
Tulen viideltä, lepää tänään. P.S. Vein kenkäsi.
Lepää vielä päivä. - Jatkan matkaa.
Mitä olen velkaa huoneesta?
Tässä on.
Kiitos!
Sääli, etten tavannut kumppaniasi. - Etkä tapaakaan.
Miten niin? - Hän ei asu enää täällä.
Pidät minua varmaan hulluna. - Enhän.
Tulimme tänne paremman elämän takia.
Sitten tänne tuli nainen lapsen kanssa.
En tiennyt naisesta tai lapsesta.
Luulin hänen heittävän heidät ulos, mutta kun hän nosti lapsen syliin, -
hän oli kuin vieras mies.
Tultuani kävelyltä he olivat lähteneet.
Voihan hän palata. - Siitä on vuosi.
Ja sinä kävelet Berwick-upon-Tweediin.
Kunpa olisi hitunenkin sinun uskostasi.
Onhan sinulla. - Ei ole.
Odotan jotain, mikä ei koskaan tapahdu.
Niin?
Ota nämä.
Oletko varma?
Hyvää matkaa. Et ole mitään velkaa.
Olit minun vieraanani.
Maureen! - Olisiko sinulla maitoa?
On. Tuletko sisään? - Odotan täällä.
Ole hyvä.
Miten potilas voi? - Hyvin.
Hän ei ole kotona. Olen valehdellut.
Luulitko, etten tietäisi?
Minä tein sitä.
Puhuin aina lähtemisestä, -
mutta en tehnyt sitä. Jäin tänne.
En pystynyt lähtemään pois.
Vaikka se olikin -
niin kamalaa.
Sanoin kerran asioita.
En kestä ajatella sanojani.
Maailma ilman Haroldia olisi pahempi.
Nyt hän sitten teki sen.
Hän kävelee Queenien luokse.
Ja pelkään, ettei hän palaa.
Voimme ajaa etsimään häntä. Siihen menee vain pari tuntia.
Ehkäpä.
En voikaan.
Mitä jos hän ei halua nähdä minua?
Jos totta puhutaan, -
tämä ei ole ollut avioliitto 25 vuoteen.
Tunsitko hänet? Queenien. - En.
Tapasin hänet kerran. Hän tuli tuomaan viestin Haroldille.
Passitin hänet tiehensä.
Harold ei nähnyt häntä enää koskaan.
Harold ei ole jättänyt sinua, Maureen.
Ei tässä ole kyse siitä. - Rex...
En koskaan antanut viestiä hänelle.
Sinä kuole et, sinä kuole et.
Onpa ikävää. Ystäväsi on silti parhaassa paikassa.
Onko joku tuttusi saattohoidossa? - Olen kirurgi.
Hoidan syöpää sairastavia.
Tapasin slovakialaisen naislääkärin.
Hän saa vain siivoustyötä.
Onko kävely sponsoroitu tapahtuma?
Hän odottaa. - Anteeksi mitä?
Minä kävelen ja hän elää. Pelastan hänet.
Vai niin. Aivan.
Oletko siis uskonnollinen? - En.
Minä olen. Käyn vaimon kanssa kirkossa joka viikko.
Syövässä ei silti ole kyse uskosta.
Kun on saattohoidossa, emme voi tehdä enää enempää.
Se merkitsee loppua. Milloin sait kirjeen?
Kolme viikkoa sitten. - Oletko kävellyt siitä asti?
Suoraan sanottuna näytät väsyneeltä.
Onko tosiaan tarpeen tehdä niin?
Anteeksi, pitäisi pysyä hiljaa. Vaimo sanoo, että puutun asioihin.
Ei se mitään. - Jatka vain matkaa. Onnea matkaan.
David?
Anteeksi.
Saattohoitokoti. - Jätän viestin Queenielle.
Oletteko se, joka kulkee jalan? - Olin.
Sisar Philomena odottikin soittoanne. Hänellä on kerrottavaa.
Herra Fry? Puhun nyt suoraan. Queeniella ei ole perhettä.
Silloin loppu tulee yleensä nopeasti.
Siksi muutos on merkillinen. En osaa selittää sitä.
Mitä? - Hän näyttää postikorttejanne.
Välillä hän nousee istumaankin.
Odottaako hän? - Juuri kuten pyysitte.
Pelkäsin aluksi teidän ymmärtäneen väärin tilanteen.
Erehdyin. Ehkä maailma kaipaa tätä.
Vähemmän järkeä ja enemmän uskoa.
Milloin voimme odottaa teitä? - Osapuilleen kolmen viikon päästä.
Kerron sen Queenielle. - Ei pidä antaa periksi.
Sanokaa, että jatkan kävelyä. - Teen niin.
Vaikka epäilisi, ei pidä antaa periksi.
Hänen pitää jatkaa elämää. - Uskon niin.
Jumalan siunausta teille, herra Fry.
VAPAITA HUONEITA
Huhuu?
Kävelen ilman monia asioita. Silloin pääsen perille. Ajattelen sinua.
OTA TÄSTÄ
Kiitos!
Kippis kävelylle.
Etkö halua olutta? - Limonadi käy hyvin.
Luuletko tosiaan pystyväsi siihen?
Jos jatkan kävelyä, pääsen sinne.
Tuo on todella loistavaa.
Saanko ottaa perunalastuja? - Toki.
Rakastatko sitä Berwickin naista? - Rakastan vaimoani.
Voinko ottaa kuvan? Muistoksi vain.
Kunpa voisit nähdä tämän.
Harold Fry? - Niin?
Uskomatonta!
Mitä voin antaa sinulle? - Ei mitään.
Tässä on. - Kiitos.
Oli mukava tavata. - Samat sanat.
Lännessä tulee sadekuuroja.
Nyt kerromme eläkeläismiehestä, -
joka kulkee Etelä-Devonista Berwick-upon-Tweediin.
En aiheuta mitään sotkua.
En koskaan riko lukkoa.
Mitä sinulle kuuluu, Maureen?
Ei oikeastaan mitään. Olen vain kotona.
Harold, oletko nähnyt uutiset?
En, miten niin? - Olet niissä.
Sinä ja Queenie. Olette kaikkialla.
Herra Fry?
Herra Fry!
Harold!
Herra Fry!
Wilf. - Mitä?
Olen Wilf. Haluan vaeltajaksi.
Minäkin haluan pelastaa Queenien. - Mitä sinä oikein teet?
Jos pitäisi lähteä herra Fryn mukaan, haluaisin nähdä merkin.
Arvatkaa mitä. Hän antoi minulle kyyhkyn.
Kuka? - Herra.
Antoiko Herra kyyhkyn? - Tavallaan.
Se oli kuitenkin merkki. Jos kysyy tietä, hän ohjaa.
Hän hankkii parkkipaikankin. - En tarvitse sellaista.
En tiennyt koirastanne. - Ei ole sellaista.
Kenen tämä sitten on? - En tiedä.
Katsokaa. Tule.
Se pitää meistä.
Tule vain.
Jumala rakastaa minua, teitä ja Queenieta.
Ja koiraa, ihan kaikkia. Pitää vain avata sydämensä.
En tiennyt sitä aiemmin.
Toisinaan tunnen hänen valonsa.
Hän ohjaa minua... Odottakaa hetki.
Onko kaikki hyvin? - On.
Tullaan!
Pysähdytäänkö pian?
Osaatko sytyttää tulen? - Totta kai.
Missä bensa on? - Tulitikku riittää.
Oho.
Voinko tehdä tuon? - Jos haluat.
Miten vanha olet? - 25.
Olen 20.
18.
Tietävätkö vanhempasi tästä? - Ei heitä kiinnosta.
Et voi kävellä kanssani Berwick-upon-Tweediin.
Haluan tehdä jotain elämässä. Useimmat tuttuni vetävät pillereitä.
Entä sinä? - Lopetin sen.
Jätin viinankin. Olen kuivilla.
Enkä saisi kävellä kanssanne?
Mistä tiedän, ettei se ole myrkyllistä?
Syön sitä. Katso minua.
Yök!
Ei se ole noin kamalaa.
Eikö pelota? - Nukuimme aina huonosti.
Täällä on ollut vähemmän pelättävää.
Voimmeko rukoilla?
Haluatko sitä? - Joo.
Voit tehdä niin, jos haluat.
Mikä tuo oli?
Kettuja.
Ehkä koiria. Lampaita.
Emme kulkeneet lampaiden ohi.
Täällä on tosi pelottavaa.
Wilf... Ei ole mitään hätää.
Ei hätää. Ei sinulle tapahdu mitään.
Näetkö sen? - Se on hieno.
Ota vain sen verran kuin tarvitsemme.
Yksi, -
kaksi, kolme, -
neljä... kuusi.
Harold Fry lähti Kingsbridgestä -
ja kävelee 760 kilometriä Berwick-upon-Tweediin.
Milloin olet Queenien luona? - Kahden viikon päästä.
Tai kolmen. - Kuljemme yhdessä.
Hän oli tervetullut Sheffieldiin, -
ja häntä kannustettiin matkallaan.
Kiitos paljon. Tämäpä mukavaa.
Minä otan sen. - Lähdetään sitten.
Jatka matkaa, Harold.
En tee mitään! Tuijotan vain seiniä!
Odotat Haroldia. - Queenie odottaa!
Sinun pitää uskoa häneen. - Kuka sitten uskoo minuun?
Näen hänet televisiossa. Väki taputtaa. Hän näyttää iloiselta.
Nyt mukana on se nuori mies. En tiedä, kuka se on.
Olisi helpompaa, jos hän olisi kuollut.
Se oli kamalasti sanottu.
Tiedätkö, mitä kadun eniten? - En.
Etten pannut vastaan. - Miten olisit voinut?
Kun Elizabeth oli kuolemassa, me molemmat annoimme periksi.
Eihän sillä olisi ollut merkitystä, -
mutta hänen olisi pitänyt nähdä, miten paljon halusin pitää hänet.
Minun olisi pitänyt raivota, Maureen.
Minun olisi pitänyt raivota.
Anna mennä, Fry!
Tulkaa, herra Fry.
Anna mennä, Fry! - Tännepäin.
Anna mennä, Fry!
Jos käytämme T-paitoja, meidät tunnistetaan.
Kaverini voi hoitaa sen päivässä.
Minkä? - T-paidat.
Vai niin.
Harold Fry? - Kyllä.
Talo tarjoaa. - Ihanko totta?
Ovatko ne ilmaisia?
Kuka ottaa pizzaa?
Hyvää yötä, Harold. - Öitä, Kate.
Täältä tulee!
Miltä näyttää? - Hyvältä.
Vaeltaja. - Niin, vaeltaja.
Herra Fryn vaellus!
Minusta tämä on väärin. - Mikä?
Tämä. He eivät edes tunne Queenieta.
Ehkä minun pitäisi lähteä. - Minne?
En tiedä. Edelle. - Ilman meitäkö?
Tarvitsemme sinua. Siksi olemme täällä.
Queenie, Queenie, täältä tullaan!
Kolme, kaksi, yksi. Vaeltajat!
Vielä tänne. Vaeltajat!
Osoittakaa Haroldia ja sanokaa "Harold".
Hyvä. Antakaa aplodit itsellenne.
Maureen! Mitä sinä täällä teet? - Rex ja minä lähdimme ajelulle.
Onko Rexkin täällä? - Hän on kioskilla.
Ehditkö lähteä teelle? - Kyllä.
Onpa suuri valikoima. Haluatko tosiaan maksaa?
Mitä otat? - Mansikkapirtelön ja tuollaisen.
Otan kahvin. - Millaisen?
Ihan tavallisen.
Olet se uutisten kaveri, joka kävelee.
Totta. - Saisinko nimikirjoituksen?
Äidin mielestä olet loistava.
Tämähän on mukavaa. - Hienoa...
Sano sinä ensin. - Ei...
Tunnistetaanko sinut usein? - Kaikki ovat yllättävän ystävällisiä.
Sopiiko, jos... - Siitä vain.
Missä nukuit viime yön? - Pellolla.
En kai haise? - Et.
Peseydyin purossa. Ei ole saippuaa.
Eikä partaterää. - Arvasin sen.
Voin ostaa saippuaa. Tuolla on kauppa.
Kiitos, mutta en halua liikaa tavaraa.
Tässä on.
Anteeksi nyt.
Kun näen sinut taas, ja...
Näytät voivan niin hyvin.
Niin sinäkin. - Enhän.
Näytän siltä, että minut on jätetty.
Minulla on ikävä sinua.
Kunpa tulisit kotiin.
Minullakin on ikävä sinua.
En ole tehnyt koskaan mitään. Nyt teen vihdoin jotain.
Minun pitää kävellä loppuun asti.
Queenie uskoo minuun. Ymmärrätkö?
Totta kai ymmärrän. Minä vain...
En tiedä, miten minä sovin siihen.
Ymmärrän, että olet nyt vaeltaja.
En pysty olemaan ajattelematta itseäni.
En ole noin epäitsekäs. - Kuka vain pystyy tähän.
Luopuu siitä, mitä luulee tarvitsevansa.
Sinulla on nyt koira.
Se taitaa pikemminkin omistaa minut.
David halusi koiran. - Tiedän.
Maureen...
Näin hänet.
Luulen nähneeni hänet.
Minun pitää lähteä.
Voisit kävellä kanssamme. Pystyt siihen.
En voi. Minulla ei ole tavaroita mukana.
Et tarvitse niitä. - Kyllä tarvitsen!
Ai niin...
Terveisiä Rexiltä.
Toin nämä sinulle.
Paitsi jos vaeltaja ei käytä laastaria.
Rakastan laastareita.
Olin itsekäs pyytäessäni sinua lopettamaan kävelysi.
Anna anteeksi.
Minun tässä pitäisi pyytää anteeksi.
Täältä tulee Harold Fry!
OLE MUKANA 800 KILOMETRIÄ
Täältä tulee Harold Fry!
Mitä sinä teet? - En mitään!
Onko sinulla jotain siinä? - Ei.
Veitkö jotain laukustani? - En.
Onko tuo kvartsi? - Se on minun.
Eikä ole, Wilf. Se on Queenielle. Et voi ottaa sitä.
Se putosi sieltä. Minähän autoin sinua!
Mitä? Minulla on heinänuha.
Ota se. Se on vain lasia.
Wilf... Älä vedä pillereitä.
Ne eivät tee hyvää sinulle.
Se on vain lasinpala.
Wilf?
Wilf! Näittekö häntä? - Emme tänään.
Oletko nähnyt häntä?
Wilf? Onko kukaan nähnyt Wilfiä?
Wilf!
hevosesi on kuollut sen tiedämme
hevosesi on kuollut
voi hevosraukkaa
kuu kirkkaana loistaa
tähdet valoa tuovat
Hän toi mieleen oman poikani.
Poikani oli todella fiksu.
Hän pääsi Cambridgeen.
Ei siitä tullut mitään.
Se oli liikaa hänelle.
Hän tuli kotiin, -
mutta käytti alkoholia ja pillereitä.
Hän ei halunnut olla kuten minä.
En tiennyt, mitä sanoa.
En tiennyt, mitä tehdä.
Puhuin hänestä Queenien kanssa.
Puhuimme usein hänestä.
Kuljimme vain puolitoista kilometriä.
Eilinen oli vielä huonompi.
Olit oikeassa, Harold.
Sinun pitää jättää meidät.
Nyt mennään.
Enää ei kestä kauan, Queenie.
Anteeksi, etkö sinä ole... - En ole.
Tulehan nyt.
Sitten jatketaan.
Koira? Tämä on viimeinen etappi.
Hei.
Ei.
Ei!
Missä David on?
Sinäkö siellä? - Haluan tulla kotiin.
Olit oikeassa. En pysty tähän.
Missä olet? - En tiedä.
Tiedätkö, missä olet ollut? - En edes tiedä, mikä päivä on.
Tänään on tiistai. Olet ollut poissa 62 päivää.
Kysy joltakulta. - En voi.
Ihmiset ovat ystävällisiä. Yleensä.
Kysy joltakulta. Avaan kartan.
Anteeksi! Missä minä olen?
- Adderstonessa. - Missä?
Adderstonessa. - Adderstonessa.
Odota. Älä sulje puhelinta.
Olet melkein perillä.
29 kilometriä. Eihän se ole mitään. Me näemme sen.
Kuka kanssasi on? - Rex. Söimme illallista.
En pysty tähän, Maureen.
Harold...
Ennen lähtöään Queenie kävi täällä.
Hän käski sanoa, ettei sinun pidä syyttää itseäsi.
Olit hänen ystävänsä.
En silti kestänyt sitä, että saisit lohtua, kun en itse saanut.
En kertonut hänen viestiään sinulle.
Vai niin.
Kerroitko hänelle?
Jos hän pysähtyy nyt, -
hän ei koskaan anna itselleen anteeksi.
KERJÄÄMINEN KIELLETTY
Saisinko lasin vettä?
Olkaa hyvä. - Kiitos.
Juokaa se äkkiä.
Lainaisiko joku kampaa ja partaterää?
Ettekö osaa lukea? Jos ette lähde, kutsun poliisin.
Totta kai.
Haluan poikani.
Haluan hänet. - Missä poikanne on?
Onko hän Berwick-upon-Tweedissä?
Oletteko se herra, joka on kävellyt?
Mikä poikanne nimi on? Voinko auttaa etsimään?
Hänen nimensä on...
Hän on minun poikani.
Hyvä huoltoaseman tyttö, olen sinulle velkaa koko tarinan.
25 vuotta sitten hautasin poikani.
Isän ei pitäisi kokea sellaista. Hän hirttäytyi.
Vaimoni otti sen hyvin raskaasti. Se on liian suuri taakka äidille.
Riitelimme jonkin aikaa. Sitten lakkasimme puhumasta.
On siinä kanssa mies!
Et tehnyt mitään! Et halannut häntä!
Et edes hyvästellyt häntä!
En antanut itselleni anteeksi. Join liikaa.
Se ei riittänyt, joten toimin typerästi.
Halusin vain saada rangaistuksen.
Queenie oli ystäväni. Hän tiesi pojastani.
Hän otti syyn niskoilleen suojellakseen minua ja sai potkut.
Sallin sen.
En kävele, koska meillä oli romanssi.
Kävelen, koska hän pelasti minut, -
enkä tehnyt mitään.
Siksi kirjoitan sinulle nyt.
Haluan kertoa, että autoit minua, -
kun kerroit uskostasi ja tädistäsi.
Rohkeuteni ei vedä vertoja sinulle.
Parhain terveisin ja nöyrin kiitoksin Harold, suluissa Fry.
Kiitos.
Onko hän kunnossa? - En tiedä.
Voi luoja. Tunnen itseni huijariksi.
Miksi? Toimit innoittajana matkalle.
Se tapahtui takiasi. - Sitä juuri meinaankin.
Täti kuoli monta vuotta sitten.
Onko hän kuollut? - Kunpa en olisi sanonut mitään.
Entä uskosi? Uskosihan pelasti hänet.
Siitähän siinä oli kyse. - Miten olisin pystynyt siihen?
Hän oli kuolemassa.
Niinpä tietenkin.
Voi, Harold...
Olen Harold Fry. Kävelin pitkään pelastaakseni Queenie Hennessyn.
Tervetuloa, Harold Fry.
Queenie? Meille tuli vieras.
Hän on sekava ja hänellä on kipuja, -
mutta hän odotti kuten pyysitte.
Hän ei pysty puhumaan, mutta kuulee.
Miksi hän ei pysty puhumaan?
Istukaa alas. Olette varmasti uupunut.
Hei, Queenie.
Harold tässä. Harold Fry.
Näytät voivan oikein hyvin.
Maureen...
En tiedä, muistatko vaimoni Maureenin.
Hän lähettää terveisiä.
Toin sinulle matkamuiston.
Se on täällä jossain. Pitää vain löytää se.
Tässähän se on.
Näetkö?
Voin ripustaa sen, jos haluat.
Vaikkapa ikkunaan.
Kas niin.
Voi, Queenie...
Hei, muukalainen.
Sopiiko, jos... - Toki.
Miten pitkään nuo aallot ovat kulkeneet?
Vain päätyäkseen tänne. - En tiedä.
Toimin väärin. Pyydän anteeksi.
Tapasitko hänet? - Kyllä.
Puhuitteko te? - Puhuimme?
Niin, mitä sinä sanoit?
En paljon. En viipynyt pitkään.
Mitä oikein kuvittelin?
Pelastaisinko muka naisen kävelemällä?
En voinut pelastaa edes omaa poikaani.
Voi sinua.
Sinähän lähdit maailmalle.
Teit sen uskoen sokeasti.
Tien löytäminen eksyneenä on ihme, -
jos mikä.
Rakastan sinua, Harold Fry.
Sen sinä teit.
Oletko kunnossa? - Olen.
Lähdetään kotiin.
Suomennos: Ilse Rönnberg Scandinavian Text Service