Så du ska fråga henne ikväll?
Ja. Några råd?
Satsa på nåt storstilat. Jag brukade göra sånt där hela tiden.
Han gjorde aldrig nåt sånt. Det vore inte alls likt honom.
40 000. Får jag 45?
- Faktiskt så... - 45 000.
...var förmodligen Davids frieri enda gången han överraskade mig.
Vi dejtade alla fyra åren hon gick på college.
Jag hade en plats på masterprogrammet för arkitektur-
- så jag stannade definitivt i Chicago.
Så från ingenstans, fick jag ett erbjudande från ett fantastiskt galleri i LA.
70 000?
Sjuttio.
70 000.
Så kvällen innan examen...
...så sa hon plötsligt att hon skulle flytta.
Och jag är lugn. Glad för hennes skull.
Han flippade ur helt.
Så, nästa morgon, vid ceremonin-
- när jag går där mot dekanen och mitt diplom-
- så finns plötsligt David där bredvid mig, på knä.
Och hon började gråta.
Det var så pinsamt.
Det blev rena utbrottet. Alla appålåderade och skrek.
Utom hennes föräldrar. De tyckte att hon var för ung.
De tyckte jag kunde lyckas bättre.
Men vem har nånsin lyssnat på föräldrarna?
Såld till Georgia Cotton.
Lång historia kort, hon flyttade inte till Kalifornien-
- och en månad senare, var vi gravida med Lily.
Det är fantastiskt. Vänta, hur länge sedan?
Låt mig räkna ut.
Den 7 mars är det 25 år.
Otroligt. Gifta i 25 år.
Nej, Gud. Vi är inte gifta.
Å gud, nej.
Vi skilde oss fem år senare.
Och det var inte nån sån där vänskaplig skilsmässa man ser på TV.
Jag försöker att inte vara i samma tidszon om jag kan slippa.
Men Lily tar examen imorgon, så här är jag.
Måste kännas konstigt.
Vad då? Nej, det är historia nu.
Oh ja, rena mardrömmen.
Notan, tack.
Vad gör du?
- Jag packar. - Du packar arbete.
Packa inte arbete. Varför ska du det?
För det är en kort semester och ett väldigt långt liv efteråt.
Ja, jag har tänkt på det-
- och jag tror verkligen inte att allt det här med att "vara vuxen"-
- kommer att funka för mig.
Men jag har egentligen inget val.
Hej mamma.
Jag håller på att ånga mina kläder, och undrar var jag ska sitta.
Inte för att det spelar någon roll. För mig menar jag.
Det spelar ingen roll för mig alls.
Men varför...
Vänta, det är pappa.
Hej pappa, mamma är på andra linjen.
Hälsa inte från mig.
Ni sitter inte ihop, okej?
Ni sitter på varsin sida i salen-
- som är stor som Rhode Island.
Det är den minsta staten.
Så du lovar? Inga elaka kommentarer, inget bråk, ingen passiv aggression?
Men aggressiv aggression då? Är det okej?
Jag älskar dig.
Älskar dig.
Det här kommer att bli en outhärdlig dag.
Kom igen. Vi skakar hand med en gubbe och bär en dum hatt.
Vad skulle kunna gå fel?
De ska sitta tillsammans.
Godmiddag.
Ursäkta mig.
På uppdrag av fakulteten och personalen vid Pullman University...
Stor dag.
...är det mitt privilegium att välkomna föräldrarna, släktingar och vänner-
- till våra nyutexaminerade elever.
Du måste skämta.
Antar att det här är min plats,
eftersom du inte har haft en dejt sedan Lily hade tandställning.
När jag dejtar är det åtminstone med nån i passande ålder.
Du gillar honom bara inte för att han är fransman.
Jag gillar fransmännen. Deras pommes frites. Deras rostade bröd. Deras senap.
Jag bad Lily särskilt om att inte placera oss tillsammans.
Ringde du henne? Det är ju patetiskt.
Det börjar nu.
Hyscha inte åt mig.
Så utan vidare dröjsmål börjar vi nu med uppropet.
Wren Butler.
Wrenny!
Ursäkta, det är mitt armstöd.
Nej, det är mittemellan.
- Det är så likt dig. Ta ta ta. - Det är ingen metafor. Det är ett armstöd.
- Kan jag få halva, tack. - Sluta nu.
Ge mig hälften. Vad är det för fel med dig?
- Jag vill bara ha halva. - Lily Cotton.
- Ta en bild. - Gör det du.
- Jag är i nuet. - Varför behöver du en bild?
Så jag inte glömmer det här ögonblicket.
- Älskar dig. - Älskar dig mer.
- Så stolt. - Stoltare.
- Ännu stoltare. - Mest stolt.
Kunde inte vara mer stolt. Sprickfärdig.
Hon har fått min näsa, så det så.
Älskar dig, Lily.
Jag kan inte fatta att min lilla tjej är advokat.
Både du och jag.
- Kan alla sluta skrika? - Vem skriker?
Där har vi det igen.
Somliga kanske tog för många Jägerbomber igår kväll
- Nån enda kanske. - De andra sex var perfekta.
Det är en lång flygresa till Bali. Du kan sova på planet.
Lily kan jobba på planet.
Hon hade minst 90 timmar tentor under den senaste veckan.
Och under de kommande tre månaderna,
börjar hon på den främsta advokatbyrån i Chicago.
Du kan inte dyka upp vid en eldstrid med solbränna.
Okej, hon måste dekomprimera, och du måste lugna dig.
Att be någon att lugna sig har faktiskt aldrig lugnat någon-
- i universums historia.
- Jag vet det. - Så du vet det.
Prata tystare.
Jag tar trosor. Jag tar solkräm. Jag kommer att bli bra.
För en gångs skull, kan du väl hålla med mig.
Javisst, men då skulle jag också göra fel.
Okej, dags att gå.
Ser du vad du gjorde? Du sabbar avskedet.
Så jag gjorde det?
Det var inte bara han.
Hörde du, det var inte bara jag.
Hej då, pappa.
Hej då, Lilys pappa och mamma...
...för min pappa och mamma vet inte ens att jag åker.
Ta det försiktigt.
Välj rätt.
Alltid.
Knappast.
Och så är hon borta.
Ses vi igen? Aldrig.
Förhoppningsvis inte så tidigt.
Ett fantastiskt ställe.
Jag tycker vi ska flytta hit
Jag behöver nog mer solskydd.
Vi borde fundera på det.
- Jag tycker att vi allvarligt... - Vänta.
Var är båten?
De har glömt oss.
Nej. Det är okej. Vi är bra simmare.
Hur långt tror du det är?
Nån kilometer?
Hundra kilometer?
Vem vet?
Okej. Kom nu.
- Lily? - Ja?
Om vi inte klarar det, så älskar jag dig som en syster.
Prata inte, spara på krafterna.
Du hatar din syster.
Ja.
Jag älskar dig som en person som förväntas älska sin syster-
- som om systern inte var en riktig mara.
Kom och hjälp oss.
Kom hit.
Hallå. Hjälp.
Ser du? Det ordnar sig.
Jag ser bara en jättehäftig kille.
Lite långt ute för en simtur.
Båten glömde oss.
Hur kunde de glömma er?
Det undrar jag också.
Ta det försiktigt.
Är du okej?
Ja...
Jag heter Lily.
Trevligt att träffas, Lily. Jag heter Gede.
Hallå?
Lite hjälp här kanske?
Och vad gör du när du inte simmar för livet?
Jag är advokat.
Jag blir det när jag kommer hem.
Jag har just tagit examen.
Spännande.
Tycker du det?
Gör inte du det?
Jag vet inte, jag bara...
I hela mitt liv har jag arbetat-
- mot det här fjärran målet vid horisonten.
Och nu när jag äntligen nått dit-
- så kan jag inte låta bli att undra om jag har haft fel plan hela tiden.
Jag vet inte. Men det är för sent.
Jag kan ju inte strunta i det nu.
Kan inte svika alla andra.
Och vilka skulle du svika?
Ja, mina föräldrar till att börja med.
Vem mer?
Det är nog bara dem.
Och du då? Hur är din historia?
Jag odlar sjögräs.
Vad då?
Den versionen har man inte hört ofta.
Du har tillbringat tiden med fel personer.
Min far var sjögräsodlare, hans far före honom...
Och hans far före honom då?
Han var fiskare. Alla kan inte vara vinnare.
Varför ser du på mig så där?
Förlåt mig.
Jag bara...
Jag bara känner...
...att jag bara vill kyssa dig just nu.
Men oroa dig inte. Jag kommer inte bara att, typ, du vet, plötsligt...
Vattnet är varmt.
Har du varit här länge?
Golvet är inte så bekvämt.
Jag önskar att jag fick gå till jobbet i baddräkt.
Det här är inget jobb.
Det är ett partnerskap med Dewi Danu, havets gudinna.
Allt vi behöver göra är att förstå hennes strömmar och humör...
Inte kasta plast i henne, inte odla för hårt-
- och så ger hon oss ett underbart liv.
Naturen, gud och människorna.
Är de tre i balans, så har du harmoni.
Jag är så ur balans.
Du kan hitta den här.
Det är en primitiv kommentar-
- om illusionen av frihet i vårt samhälle.
Men titta närmare och du kommer att ana en grundläggande medkänsla som...
Jag tror den hänger upp och ner.
Jaså?
Ursäktar du?
Jag jobbar, David. Jag har faktiskt inte tid.
Såvida du inte blev onkolog sedan vi pratade senast så har du tid.
Jaha ja, du ska alltid förringa det jag gör.
Det är vad du gör som förminskar vad du gör.
- Kolla din email. - Jag kollar den. Du är blockerad.
Lily skrev till oss.
Vad det än är så är det ditt fel.
Hon vad då?
Detta är East Atlantic flight 576 som fortsätter till Denpasar, Bali.
Tack för allas tålamod medan vi tar ombord på våra Los Angeles-passagerare.
Önskas lite champagne?
Två, tack.
Jag dricker bara när jag flyger.
Jag heter Beth-Ann Flannery.
Jag vill bli vän med mina sittplatskamrater ifall vi kraschar-
- så de blir mer motiverade att dra ut mig ur vraket.
Jag har två barn och en hund...
Okej?
Ursäkta, men jag tror ni har era saker på min plats.
Förlåt.
Men kom igen, det här är ju otroligt.
Du pratar ju engelska.
Håller du fortfarande på med den där italienska turistgrejen?
Ursäkta mig?
Jag måste få en annan plats.
Tyvärr är alla platser upptagna.
Vi var gifta tidigare.
De värsta 19 åren i mitt liv.
- Vi var bara gifta i fem. - Jag räknar in återhämtningen.
Jag kan inte sitta där.
Jag kan inte göra något.
Jag kan byta med dig.
Kom bara ihåg, att ifall vi störtar...
Så står du i skuld till mig.
Jag sa ju att jag skulle hämta henne.
Om fyra dagar...
Vår dotter ska gifta sig med en kille hon just träffat,
miljontals kilometer hemifrån.
Ursäkta, men råkade mitten av min mening avbryta början på din?
Hon kastar bort sin karriär. Precis som hennes mamma gjorde.
Och därför är jag den enda som kan stoppa henne.
- Hon lyssnar inte på honom. - Hon lyssnar på mig.
- Och har hon svarat på ditt email? - Ja.
Och där har vi henne.
Men gode gud, Paul.
Paul?
Jag vet att du gillar överraskningar.
Verkar som nån blivit uppgraderad.
Hon hatar överraskningar.
David? Vad gör du här?
Jag flyger till Bali. Vad gör du här?
Jag flyger dig till Bali.
Jag kunde inte låta henne resa ensam-
- så jag bytte flight med en vän.
Måste flyga tre långa sträckor till Uruguay nästa månad, men...
...vad gör man inte för kärleken?
- Så snällt. - Jag vet.
- Ah, oui. - Jag också.
Jösses, vilka ögon.
Visst kan man nästan simma i dem?
De är blåa, men det är mina strumpor också.
Och fransmän är så bra älskare.
Det är ett rykte de skapat om sig själva.
Det kan du inbilla dig.
Champagne.
Två, tack.
Lämna hela flaskan.
Tack.
Att ha honom med på din resa tror jag inte kommer att hjälpa.
Det var elakt sagt.
Förra gången David faktiskt var hjälpsam var kvällen då vi gjorde Lily.
Det är en bild jag inte gillar.
Man lever. Man lär sig. Man blir bättre.
Skulle du inte flyga det här planet, Paul?
Eller åtminstone inte hångla med passagerarna?
Bara den här passageraren. Den enda som räknas.
Det är ett helt främmande koncept för dig, men Paul sätter mig först.
Han stöttar allt jag gör.
Det är för att allt hon gör är perfekt.
Han överdriver.
Jaså?
- Gör du det? - Nej, verkligen inte.
- Jo då. - Om du säger det så.
Okej, bara lite turbulens.
Planet är faktiskt designat att rätta upp sig...
Gå tillbaka till era platser.
Det där var mitt hus. Min trädgård. Mitt hus.
Varför har jag så många bilder av mitt hus?
Här är Charlie, min hund.
Sa jag att han är gammal och sjuklig?
- Det kommer att gå bra. - Du har rätt. Det kommer att gå bra.
Det är sånt som händer.
Piloter är inga magiker. Vi har bara så mycket att kolla där uppe.
Javisst. Folk förstår det.
Du är fanimej värst.
Bra försök att ta livet av oss, din skitstövel.
Du kanske borde gå, innan de tar fram högafflarna.
Vi ses när du kommer tillbaka hit.
Okej, vi ses om fyra dagar.
Klandra inte dig själv, Paul.
Det kan hända vem som helst som inte vet vad de gör.
Var är Lily?
Jag trodde du fick hennes mejl.
Hon möter oss vid båten.
Vad?
Det här är den mest otroliga plats jag nånsin sett.
Vet du vad som är otroligt?
Hawaii och det är i Amerika.
- Du har aldrig varit på Hawaii. - Du vet inte var jag har varit.
Du har aldrig varit på Hawaii.
Okej, låt oss lägga upp en spelplan.
Hur mycket det än kommer att plåga oss,
så måste vi utlysa vapenvila för att få det här att fungera.
Vi måste ha ett schema.
- Inga elakheter. - Inget bråk.
- Vi talar som en. - Helt rätt.
- När börjar vi? - Så snart vi träffar Lily.
Vi säger att bröllopet är avblåst, och att vi tar hem henne.
Du vet att när vi säger "får inte" till Lily, hon hör bara "får".
Jag tycker vi ska satsa 100% på henne.
Stöttande och kärleksfulla.
Och så ska vi lura henne att dumpa mr Sjögräs.
Intressant. Jag tänkte mig mer nån sorts trojansk häst.
Vi får henne att tro att vi är okej med bröllopet,
och när vi väl är inne, får vi henne att avsluta det själv.
Det var bokstavligen vad jag sa.
Jag minns inget om nån trojansk häst.
Okej, så du har en plan?
Så klart jag har. Det är ju min plan.
- Hejsan. - Hej pappa.
Har ni gjort upp om att inte mörda varandra innan ni mördat mig?
Ingen ska mörda nån.
Men vi har förstås en del frågor.
Vi är dina föräldrar och vi är här för dig.
Ja, vi är eniga.
Jag har varit jätterädd för vad ni skulle säga.
Speciellt du, pappa. Du fick ju panik när jag tog hål i öronen.
Ja, det var bara en fråga om hygien.
Och jag vet hur mycket du önskade den där advokatgrejen.
Vi vill bara att du ska vara lycklig.
Okej, det var verkligen en befrielse.
- Wrenny, hej. - Hej, Wren.
- Bry er inte om mig. Bara här för backup. - Allt lugnt nu.
Ni kommer att älska det här stället, och ni kommer att älska Gede.
- Kommer att älska honom. - Gede? Det var ett fint namn.
- Verkligen fint. - Okej, lägg av nu.
Ser fram emot att lära allt om sjögräsodling.
Säkert att det här inte är nåt problem?
För ni vet att ni kan berätta det för mig.
Ni behöver inte köra nån trojansk hästgrej.
- Vad är det du...? - Vad är det...
Berättade du inte den historien för mig, mamma?
Nej, det var jag. Trojanska hästen?
Det var jag som berättade den.
Spelar ingen roll. Vi är här för din skull.
Ja, båda två.
Jag förstår inte varför vi inte kunde åkt direkt till hotellet.
Ni skulle ju varit här för flera timmar sedan.
- Det var inte hans fel. - Pilotkrångel.
Förlovningsfesten börjar typ nu, så...
Vilka kommer dit?
Bara de närmaste släktingarna.
Okej, dags för en promenad.
Vad då?
Vi kliver på igen där uppe
Den klarar inte av backen med alla i.
Otroligt. Jag vill ha tillbaka mina 4000 eller vad det var.
Du vet väl att det är typ en kvarts dollar, va?
Mamma, pappa, det här är Gede.
Du lärde dig det där för att få mig att verka dum.
Det behöver du ingen hjälp för.
Mr och mrs Cotton, jag välkomnar er till mitt land-
- och snart till mitt hem.
Mrs Cotton är hans mor. Du kan kalla mig Georgia.
Som du vill, Georgia.
Ja, mr Cotton duger bra.
Ja, där åker Wren.
Hej då.
Georgia, kanske jag kan skjutsa dig?
Javisst.
Vi ses.
Visst är han härlig?
Bara om han tappar henne.
- Pappa... - Kom så går vi.
Så det här är den närmaste släkten?
Och det otroliga är, att de alla faktiskt är nära släkt.
Okej. Kom ihåg, skor av inomhus, ät med höger hand-
- och rör aldrig nånsin någons huvud.
Varför skulle jag vilja röra någons huvud?
Mr C?
Det här är Komang, och det här är hans tatueringar.
Trevligt att träffas.
Han vet det inte,
men vi ska äta frukost i morgon.
Kommer hon också på frukost?
Jag måste ha en sån där.
Putri.
- Vad kallade han dig? - Det betyder "dotter".
Du är min dotter.
Min dotter.
Från och med nu ska vi ha henne tillsammans.
Vi kommer att vara förenade för all framtid i familjens okrossbara band.
Ja visst. Du kan släppa nu.
Allt väl?
Ge mig din kniv.
Min kniv?
Ge mig din kniv.
Jag har ingen kniv.
- Ingen kniv? - Jag har ingen kniv.
- Ingen kniv? - Nej...
- Okej. - Inga problem.
Det är en balinesisk sed, att när man träffas-
- så måste de två fäderna skära sig i sina underarmar
- och var och en smetar ut den andres blod...
Du skulle se ditt eget ansikte.
Hej, allesammans.
Det som är fantastiskt är med en så stor familj-
- är att det alltid finns något att fira.
Och om inte så firar de bara att de är en stor familj.
Jag måste fira att jag kommer ihåg några namn-
- för det är för många att komma ihåg.
Jag har gjort en kom-ihåg-lapp. Jag minns inte alla.
Jag brukar bara se glad ut.
Så du är i köket. Det var en nyhet.
Lily.
Meme.
Mamma, pappa, det här är Gedes mamma, Suli, och hans syster, Losi.
Losi pluggar till läkare.
Fantastiskt. Trevligt att träffas.
Hon säger: "Välkomna."
Barnen spelar fotboll här ute på morgonen innan skolan.
Du får gärna vara med.
Inte min grej, så jag tror inte det.
Hur odlar ni sjögräset?
Vi använder nät.
Plantorna är fastbundna vid trådar-
- och efter fem veckor tar vi in dem.
En distributör snabbfryser dem och fraktar iväg dem.
Fraktar dem vart?
Förr var det bara till Japan. Nu är det hela världen.
Vi har precis skrivit på ett avtal med Whole Foods,
så vi finns nu vid ditt gathörn.
Han säger att du är mycket vacker.
Säg att jag tackar för det.
Och nu säger han att du påminner honom om en mycket attraktiv häst.
Jaså?
Det kan inte stämma.
Nej, han menade häst.
Mr Cotton?
Jag måste säga att jag älskar er dotter väldigt mycket.
Det förstår jag.
Och jag har förstått att det gått väldigt fort-
- och det är säkert du och Georgia mycket oroade för.
Ni ser ut att trivas ihop. Lily älskar Bali.
Jag märker att hon är lycklig här. Ett tag.
Ett tag?
Ja, inget varar för evigt.
Äktenskap ska göra det.
Det trodde jag också tills jag satt mitt emot Georgia-
- med ett gäng advokater som fördelade våra saker.
Så, njut av det här.
Ända till det ögonblick då Lily avslutar det.
Vilket hon kommer att göra, för hon är ambitiös och oändligt nyfiken.
Och hur vacker den här ön än är, och hur trevlig du än tycks vara-
- så kommer det till slut inte att vara tillräckligt.
Och ett råd. Skaffa inga barn.
Gör det mycket mer komplicerat när hon tar dem-
- och reser tillbaka till USA.
Jag är hungrig. Och du?
Ja, kom så får vi nåt att äta.
Idag, för att hedra våra framstående gäster-
- så talar jag engelska.
Du får nog inget pris för att du äter upp hela grisen.
Paul är en lycklig kille. Att få bestämma allt själv.
Suli och jag välkomnar med kärlek, alla vänner och familj, till vårt hem.
Som snart också blir hem för Gede och Lily.
- Eller inte. - Och vi är mycket stolta...
Gede börjar komma på andra tankar.
Jag såg er två. Vad hände?
Jag inledde fas två.
Vi tar oss ur den trojanska hästen och börjar döda människor.
Vi är inte ens i närheten av fas två.
Du kanske är på en annan tillställning-
- men vad jag kan förstå så är vi på väg att få 150 nya ingifta släktingar.
Du kan ju bara se saker på ditt eget sätt.
Alla ser på saker på sitt eget sätt.
Förklarar varför du stack från mig och Lily.
Jag stack inte från Lily.
För bröllop måste det vara rätt plats.
Och det måste vara rätt tid.
Och det måste vara under rätt omständigheter.
Jag önskar att nån hade förklarat det för oss. Vi hade 0 av 3.
1 av 3
1 av 3.
Fel omständigheter, fel tid.
Rätt plats. Vid sjön.
Så jag meddelar härmed att Gede kommer att gifta sig med Lily om fyra dagar-
- som föreslagits av Ida Anak Lingsir.
Som mor till mina barn, godkänner du det?
Hon ger sin välsignelse. För nu och för alltid.
Och David? Georgia? Godkänner ni det?
Ja, vi ger vår välsignelse.
Ja, för nu...
- Och för alltid. - Och för alltid.
Fantastiskt.
Det där gick ju jättebra.
Ja verkligen. Kunde inte gått bättre.
Vad pratade du och pappa om på stranden?
Mest om sjögräs. Han hade en massa frågor.
Han älskar dig.
Det gör de båda två.
Jag är den enda de nånsin kan bli överens om.
Jaså?
Bra att veta.
Välkomna till Hotel Waruna.
Det är ett mycket stort nöje att se era leende ansikten.
Ni sir, bor i 221. Ett mycket bra rum.
Se till att det är långt ifrån hennes.
Och ni, frun?
Långt ifrån, tack.
222. Nästan lika mycket bra.
Snarkar du fortfarande?
Känner du någon som snarkar mindre när de blir äldre?
Om jag måste höra dig hela natten-
- så ska jag göra det från det bättre rummet.
Du brukade köra karate i sömnen.
Du brukade kasta dig runt i sängen som om du anföll den.
Jag sov inte. Jag anföll dig.
Jaha ja.
Försök att snarka tystare.
Jag har en näsremsa.
Ett mysterium att du fortfarande är ensam.
Kan jag få en likadan till?
Jag tar två såna där.
Wren. Vad gör du här?
Till skillad från din dotter har jag aldrig varit-
- en halmtak-koja-med-ett- smutsgolvs-tjej.
Jag bor i ett snyggt städskåp här.
Så bra då.
Du vet, jag skyller på dig för hela den här skitshowen.
Är det så du tycker om det?
Gör inte du det?
Lily är lycklig.
Och efter att i fyra år ha sett henne plåga sig själv på college,
så är det härligt att se.
Det trodde jag du också gjorde.
Toppen att vara lycklig.
Att Lily är lycklig är det bästa av allt.
Men det är nåt konstigt som händer när man blir förälder.
När ens barn är nere, eller har det svårt, är det jättejobbigt.
Men när de är uppe, och när allt går bra-
- det är då man blir riktigt rädd.
För man vill inte att nåt ska förändras,
men vet att det kommer att göra det.
Är det alltid så?
Lily har aldrig sagt nåt.
Vad hände med dig och mrs C?
Samma sak som i alla förhållanden.
I början var det overkligt...
Sedan blev det verkligt.
Vi brukade cykla till ett ställe vid sjön.
För att läsa och käka och så.
Och så en dag såg jag att det där stället var till salu.
Vi var unga. Vi hade ingenting.
Men jag sa, "En dag borde vi bo här."
Och så sa hon, med det där leendet i rösten
"Varför vänta? Varför spara det bästa till senare?
Förtjänar vi inte några bra grejer längs vägen?"
Hon hade rätt.
Det händer ibland.
Vi sparade och kämpade, och plötsligt,
så håller jag på att bygga ett perfekt hus på en perfekt plats.
Så jag jobbade nästan ihjäl mig för att betala skulderna.
Jag var trött, Hon var trött.
Och ganska snart kändes det som om vi inte alls var gifta.
Kändes som om vi...
...drev ett dagisläger med någon vi sällskapade med.
Vi var spydiga och grälade. Vi höll på att förgöra varandra.
Och jag tänkte att om jag bara kunde få in henne i det där huset...
...så skulle allt bli bra.
Göra så att allt ordnade sig.
Så en kväll fick jag ett samtal från människorna som bodde på andra sidan sjön.
De sa att de sett eldslågor.
Men när jag kom dit var det bara aska kvar.
Tre veckor senare var det slut.
På grund av ett hus?
Verkade vara mycket mer än så.
Godnatt, Wren.
Hej, det ser ut som att jag inte kommer att hinna-
- till morgonen för bröllopet.
Jag är så ledsen, älskling. Hur mår Lily?
Vansinnigt kär.
Fantastiskt.
- Det är hemskt. - Jag håller helt med.
Hon gör ett misstag.
Och så är det nån sorts ceremoni-
- där Gede och Lily byter ringar. Det är allt.
Byter de inte ringar vid bröllopet?
Det kommer inte att bli nåt bröllop.
Jag låter henne inte kasta bort sitt liv på nån vansinnigt snygg kille-
- som råkar bo på den vackraste platsen på jorden.
Och ja, jag vet hur det låter, men jag har fortfarande rätt.
Du har alltid rätt.
Vi måste sno oss.
Inte alltid. Måste sluta.
- Ja? - Okej,
Det lyckliga paret ska snart stå där.
Ringbäraren har två ringar-
- som har blivit välsignade av hattkillen så att de kan byta dem.
Men om de inte gör det,
...så skiter sig allt det där med "rätt plats, rätt tid"
- Så vi stjäl ringarna. - Jag tänkte just säga det.
Men det gjorde du inte. Det var min idé.
Okej. Ringbäraren är Gedes kusin.
Varför jag?
Det svåra var alltid din grej.
Min grej var att ta ut soporna och ta ner saker från höga hyllor.
Inte alls särskilt höga. Och smicker funkar inte.
- Men du gör det ändå. - Varför det?
För det var din idé.
Hallå där.
Kan du leka med oss?
Får jag visa något först?
Jag ska visa en sak. Jag är från Amerika,
och i Amerika äter vi bananer lite annorlunda.
Vi skivar dem innan vi skalar dem.
Det är inte sant.
Så klart det är sant.
Kom så ska jag visa.
Ser du den här bananen? Ser helt normal ut, eller hur?
- Inte skuren på utsidan - Inte skuren.
Okej, kan du ta den... Håll ner händerna.
Nu ska du ta den och skala den.
Det är så vi gör.
Så ringarna som vi ska ge varandra-
- har blivit välsignade i det heliga vattnet i Pura Ulun Danu Batur.
Jag gör de svåra grejerna.
Fattar inte att de gick på banantricket.
Kämpigt va, att du inte kommit på det?
Vi kanske ska visa dem. Ketut har dem.
Ketut?
Då var det dags.
Kan du visa ringarna?
Och var är ringarna?
Den är tom.
De är borta.
Losi.
Vad säger han?
Jag hörde inte på.
"Vi måste ha ringarna för att omständigheterna ska vara de rätta."
Nu vet ingen vad man ska göra.
Och Ketut gråter.
Snälla du, det gör inget.
- Säg henne att det är okej. - Det är inte okej.
För om vi inte har ringarna, så kan vi inte...
Du har rätt. Inget problem.
Vi hittar andra ringar.
Ja. Hörde du? Det är okej. Vi gör det en annan dag.
Hur verkar de?
Jag gör sträcka-på-mig-grejen.
Klassikern.
Besvikna.
- Bra. - Är det?
Vad menar du?
Vår dotter ser ut som om hennes hund just dött.
Jag vet inte om jag mår så bra av det.
- Vi är snart där. - Var då?
Ni får se.
Jag tror han vet.
Han vet inte.
Okej.
- Är de här? - De är här.
Vilka är här?
Delfinerna.
Skojar ni?
Det blir bättre.
Vad ska ni göra?
Var inte rädd, mr Cotton.
Jag är inte rädd.
- Jo då. - Nej.
Jag är inte rädd.
Det här är ju fantastiskt.
Mamma.
Säkert att det inte finns hajar?
Det är inte hajar.
- De kanske jobbar ihop med hajarna. - För att käka upp oss.
- Ta chansen. Hoppa i. - Kom igen. Var inte feg.
Jag är inte feg. Lägg av.
Du har blivit feg på gamla dar.
Feg? Jag ska nog visa er.
Kan inte fatta att jag blivit biten av en delfin.
Du fick bara en skråma.
Det här har aldrig hänt tidigare.
Pappa?
Var försiktig. Gör det ont?
Jag slår vad om att det var den där fula med leendet.
Alla delfiner ler.
Nu vet vi varför.
Det var inte Gedes fel.
Vi vet, det är sånt som händer.
Nej, han sa just att de inte gör det.
Georgia, skulle du kunna trycka lite på det.
Jag ska hämta bandage.
Vi vill inte att du ska förlora benet.
Vad?
Nog med förlorade saker för idag.
Ja, han vet.
- Gör det här ont? - Vad tar du dig till?
Han sa: "Tryck. Georgia, tryck."
Det är som om jag vaknade och insåg-
- att allt jag någonsin önskat fanns mitt framför mig.
Jag skulle förstås kunna åka tillbaka och göra ett försök-
- men jag vet att hela tiden skulle jag drömma om att vara här...
Med honom.
Du säger alltid, varför spara det bästa till senare?
Ja, det gör jag.
Ursäkta, jag vill ha de här.
Är ni turister?
Ja, hon är det, men jag bor här.
Ah, då prutar vi.
Det behövs inte. Ge mig bara ett rimligt pris.
Turisterna tycker om att pruta.
Amerikaner vill göra en bra affär.
800 000 rupies?
Okej.
Nej, du ska säga 500 000.
Gör som hon säger.
500 000.
Sluta nu, jag går back. Sju.
Sex, annars går jag.
Då säger vi det.
Tack.
Jag är bara så galet tacksam för dig, mamma.
Behövs inte.
Jodå.
Det här är det största beslutet jag tagit i hela mitt liv.
Du åkte halvvägs runt jorden för att få mig tillbaka.
Du är en mycket vänlig kvinna. Tack.
Det är jag inte, jag...
Jag vet inte vad det är, men jag gillar det.
De är en martabak.
Martabak?
Jo, Lily och jag ska skaffa andra ringar-
- men det vore mycket bättre om du ger dem tillbaka.
Vad pratar du om? Jag har inte era ringar.
Jag har inte sagt nåt till Lily, och kommer inte att göra det.
Men, mr Cotton, jag vill att du och Georgia slutar nu, snälla.
Vet du vad jag tror?
Du sa inget till Lily för du är rädd att hon kanske skulle tveka.
Och om du sa något, så kanske hon skulle lyssna på denna tvekan.
Eller ännu värre, kanske agera på den.
Jag har inte berättat för Lily, för jag vet att det skulle sårat henne mycket,
att anledningen till att hennes föräldrar kommit-
- beror på att de är ense om att sabotera hennes förhållande.
Om någon här är rädd, så är det du.
Jag är inte här för att stjäla er dotter från er.
Det vore mig fjärran.
Hon är inte ett pris i nån tävling.
Tro mig.
Om Lily kommer på vad ni sysslar med-
- så kommer ni högst troligt att förlora henne.
Ät nu din martabak.
Påminn mig, var killarna i den trojanska hästen de bra killarna?
Goda eller onda, de vann kriget.
Och vad handlade kriget om?
- Gör inte det här, Georgia. - Tycker du att vi har fel?
- Vi har inte fel. - Jag tror det.
Minns du att vi kom överens om göra det här tillsammans? Att vara eniga.
Ja, men det var innan vi såg henne. Såg dem.
Men du...
Jaha ja, klassiskt. Du vinner igen.
Vad menar du med det?
Vet du vad? Jag hade Lily en dag i veckan och varannan helg.
Du hade henne all övrig tid.
Hon lyssnade på dig, hon litade på dig-
- och nu får du vara den som ger henne allt hon önskar.
Jag får aldrig ge henne vad hon önskar sig.
Ja, jag var där för henne. Att sätta reglerna, att slåss med.
Du var kul pappa. Du swishade in och tog henne dit hon ville-
- och köpte vad hon ville ha, och lämnade av henne.
- Kag ville inte det. - Då skulle du inte ha stuckit.
- Jag var tvungen, det var över. - Varför?
- För att huset brann ner? - För att du inte älskade mig längre.
- Du gillade inte mig. - Du hade ingen respekt för mig.
- Du har aldrig haft nån respekt för mig. - Det är så otroligt osant.
När du friade, ville du då verkligen gifta dig-
- eller ville du inte att jag skulle ta jobbet i LA?
Jag ville vara lycklig, att du skulle vara lycklig.
- Jag är lycklig nu. - Bra, jag också.
Bra.
Vad är klockan?
Bästa tiden på dan.
Du ser inte ut att ha sovit.
Jag återfuktar mig innan jag lägger mig.
Okej, låt oss väcka upp...
Vad är det frågan om?
Okej, jag har ett jobb för er två.
Kom med.
Jag kan inte fatta att vi gör det här.
Jag är inte säker på att du borde det, med ditt sår.
Hajarna dras till blod.
Hon lyssnade alltid på dig.
Vad?
Och gör det fortfarande.
Hon behövde aldrig göra mig så lycklig som hon ville göra dig.
Hon är så lik dig.
Jag tycker hon är lik dig.
Och jag ska berätta en annan sak.
Jag tittar på din hög med sjögräs och min-
- och det är visserligen ingen tävling,
men om det var det...
...så skulle jag vinna.
- Bra att det inte är nån tävling. - Ja, jättebra.
- Du ska ju vara försiktig. - Släpp mig.
- Den är min. - Den är min.
Släpp nu.
Flytta på dig.
Vad gör du? Den var min.
- Låt bli den. - Kan du lägga av nu?
Det här börjar bli konstigt.
Ja, det funkade tills det inte gjorde det längre.
De har nya ringar.
Tack för hjälpen med skörden i morse.
Vem vann?
Det var ingen tävling.
Du sa väl att det inte var nån tävling?
Det var precis vad jag sa. Kramen handlar om något annat.
Mmet at ah börjar.
- Metatah. - Vad då?
Du är väl med mig i det här, som vi sa?
Eniga.
Absolut.
Hur kan man ens göra så här?
De tror att om man filar ner hundtänderna tar vi oss bort från djuren-
- och sånt som som leder till ett olyckligt äktenskap.
Det tar bort förmågan att tugga fast föda.
Jag kände en kille som ville gifta sig med en judisk kvinna.
Måste omskära sig. Det här är värre.
Nej, det är värre.
Gjorde det ont?
Var det så hemskt som det såg ut?
Det var väldigt plågsamt.
Det är därför vi ska få lite bedövning här.
Här, arrak till alla.
Vad är arrak?
Jag vet inte, men senast jag var här-
- vaknade jag upp i ett träd med en massa sand i munnen.
Det är ett lokalt palmhembränt. Inget för svaga hjärtan.
- Lite hjälp? - Här har ni.
Inte så illa.
Allvarligt, mr C, passa dig för arrak-attacken.
Det här är inte hans första rodeo.
Kom ihåg alla ölhävnings- tävlingarna på college?
Kom nästan sist. Du var otrolig.
Ja, men du hade också en grej.
Ja, faktiskt.
Svep den.
Det är du som är krigaren.
Kom igen. Ner med det. Ja, Shauny.
Store Shaun.
Jäklar.
Så det där är ölhävning?
Inget för folk med klent hjärta.
Ska vi pröva?
Ja.
Par mot par?
Verkligen?
Och inte öl. Arrak.
Arrak. Okej då.
Ingen god idé.
Upplägget är viktigt.
Låt mig träna lite.
Du kommer att behöva det.
Kolla in pappa.
Bara övning. Pang, rakt ner.
- Vad var det där? - Jag måste stetcha.
- Kom ihåg det gamla sättet. - Okej då.
Kan vi få nåt lite mer åldersanpassat för de här två?
Något gammaldags?
- Skärpning nu. - Klara färdiga och...
Åh nej...
Pappa?
Sluta med det där.
Folk tittar ju på oss.
Pappa, sluta nu.
Herregud. Alla tittar. Avbryt det nu.
Gammaldags steg.
- Dinosauriesteg. - Förbannat. Jag vill inte vara här.
Och den går ungefär så här.
Mamma, lägg av.
Sluta med det där för din dotters skull.
Sluta nu.
- Okej, nu räcker det. - Jag fattar.
- Du tar den. - Vilken av dem?
Det är bara en.
- Jaså? - Ja.
Jag ser två.
Bra.
Då kör vi.
Sitt ner.
Du måste inte.
Tävlingen är ju så.
Drick nu.
Du kommer att spy.
Ja, men den här drinken är från mitt hemland. Det är som lemonad.
Det är lugnt.
Den slinker ner.
- Du gjorde det så bra. - Han går ner.
Herregud.
Vart ska ni?
Jag fick för mycket.
Jag behöver lite citronvatten och lite bacon.
Jag gillar bacon.
- Vad gör du i min säng? - Vad gör du i mina shorts?
- Vad gör du i min skjorta? - Ge tillbaka mina underkläder.
Var är mina underkläder?
Inte här.
Tack gode gud.
Knappast, jag är naken.
Vad har vi gjort?
Vi har inte gjort nånting.
Vi var så fulla.
Det är jag fortfarande. Jag måste på muggen.
Kliv inte upp. Du är ju naken.
Ge mig nåt att ta på mig då.
Åh, herregud.
Jaha, det var så det var.
Du badade näck i poolen i går natt.
Så det hände inget.
Så mycket alkohol finns inte.
De här passar inte.
De är töjbara, tro mig.
Lily igen.
Varför älskar vår dotter oss?
- Hon får inte se oss så här. – Ingen får se oss så här.
Georgia, älskling.
Det är min pojkvän, Paul.
Sa du till honom att du gillade överraskningar?
Han överraskar mig så mycket-
- så det nästan inte är nån överraskning när han överraskar mig.
Georgia? Det är jag, Paul.
Jag smiter runt. Distrahera honom.
- Vad då? - Distrahera honom.
- Georgia, öppna. - Skit också.
Hejsan, Paul.
David. är inte det här Georgias rum?
Nej, det är mitt. Det där är hennes.
Det här är mitt rum. Jag tyckte jag hörde dig.
- I det där rummet. - Som är mitt rum.
Men killen sa...
- Vi har bytt rum. - Så jag kunde få det här.
Ett mycket bättre rum.
- Okej, får jag se? - Men först.
Skulle du kunna ordna en rejäl kopp kaffe?
Javisst, vad som helst för dig.
Tränar du yoga?
Nej, jag bara gillar byxorna.
Snabbt, vi byter rum.
Om jag hade tvekat bara en sekund,
ja, det finns 170 personer som är glada för att jag inte gjorde det.
Och jag.
Så 171?
- Var har ni varit? - Såg du att Paul var här.
- Han står ju alldeles bredvid oss. - Vad är planen?
Jag tänkte att vi kunde besöka ön Nusa Penida.
Bästa stället på jorden att se en solnedgång.
Det låter bra.
Jag läst i guideböckerna om att besöka templet vid Tanah Lot.
Jag tror inte att det...
Jag ordnar ett par taxi, okej?
Jag tror att Nusa Penida vore bättre.
Vi tar det efter Tanah Lot. Okej?
Hallå.
Vet du var Tanah Lot ligger? Det är tydligen ett tempel.
Kom igen, nu åker vi.
Är du okej?
Vi borde inte vara här.
Varför det, det är ju fantastiskt.
Det är hemsökt.
Traditionen säger alla ogifta par som besöker Tanah Lot-
- kommer aldrig att få ett lyckligt äktenskap.
Men det kunde pappa inte veta.
Du har säkert rätt.
Men kom nu.
- Säkert? - Ja.
Men det skulle krävas mycket mer än en förbannelse för att förstöra för oss.
Kanske andra par inte har sån tur.
Tydligen kallas de här för ormgrottorna.
Herregud. Så skönt att komma undan solen.
Känns som om baksmällan fått baksmälla.
Vad håller du på med?
Georgia?
Ja?
Jag älskar dig.
Du är vacker och snäll.
Rolig och smart.
Du är allt jag nånsin kan önska mig.
Vill du gifta dig med mig?
Paul, jag är så...
Jag är så rörd och...
...illamående just nu.
Hur ska jag säga?
David...
David sov i mitt rum i går natt.
Jag är ledsen.
Jag vet.
Män bär inte yogabrallor. Inte ens när de gör yoga.
Men ingenting hände.
Det är inte så. Det skulle det aldrig kunna bli.
Sluta nu.
Jag tror dig.
Tack.
Jag...
Jag litar på dig.
Ja. Tack.
Varför är du så konstig?
Jag tror att jag precis blev biten av något.
- Jaså? - Oj, en orm.
Det här är inte bra.
- Det är blött. - Var är det?
Herregud, där är det. Vad gör vi?
- Vad ska vi göra? - Gör nånting.
Vad som helst.
Du är fantastisk.
Jag tror jag fick bort det mesta.
Jag fick bort det mesta.
Han kommer att uppleva en del domningar i extremiteterna-
- och vara lite lummig av pillren jag precis gav honom,
men inga kvardröjande effekter.
Inget mot att bli biten av en delfin.
Du räddade mitt liv.
Det gjorde jag inte.
Vi hörde det precis. Vilket äventyr.
- Är du okej? - Jag är okej.
Tack vare min krigardrottning.
Min Georgia.
Vems korkade idé var det att åka till Yanah Lot?
Hans.
Berättade du inte för honom om förbannelsen?
Han kände redan till den.
Vad talar ni om?
Ormar.
Vi borde låta honom få sova.
Han kommer att bli frisk, men gör inte om det där.
Okej, då går vi.
Vi låter dig vila lite. Men oroa dig inte. Jag stannar här.
Du minns väl den där viktiga saken jag frågade dig?
Ja då.
Vad frågade han?
Om att gifta mig med honom.
Det är ju underbart.
Vad?
Men kanske inte för alla.
Jag förstår att han är trevlig och så, men
Är det fel att vara trevlig?
Om ett par år till, kommer du att tigga om att få se färg torka.
Ursäkta?
Mamma, du är så fantastisk och utbildad, tuff, smart och vacker,
men du är inte ditt bästa jag när du är med honom.
Ja, han är snäll och har de där ögonen. Men det räcker inte.
Att vara älskad är inte detsamma som att älska.
Och hela överraskningsgrejen?
Det är faktiskt bara en gardin mellan oss, så jag hörde allt det där.
Jag känner mig usel.
Men hon sa inte att hon sa ja.
Hur skulle du känna om hon gjorde det?
Som att höra att en gammal vän, man knappt pratar med längre, ska gifta sig.
Man är glad för deras skull, men känner inget behov av att köpa en present.
Sedan när var ni gamla vänner?
Det är så det är.
Det händer saker.
Saker förändras och man går vidare.
Går vidare.
Hon ska inte säga mig vad jag ska göra. Kan du tänka dig?
Förlåt, älskling. Jag är lite flummig. Borde jag tro det?
Nej.
Okej, det kan jag inte.
Jag vet att du tycker att jag är en hycklare.
Vet jag?
Och du har troligen rätt.
Bra.
Hur kan vi säga att Lily inte vet vad som är bäst för henne själv.
Och om hon gör det,
om hon verkligen är helt säker på att hon älskar och är älskad, så...
David är med dem.
David är med Gede och Lily nu.
- Okej, då kan han få dem att göra slut. - Nej. Jag vill inte att han ska det.
Denna förbannade medicin.
Jag måste göra en sak.
Ta den här.
Förlåt. Den får dig att sova.
Du vet, jag är en högutbildad trafikpilot.
Jag kan klara mig i veckor utan sömn.
Bästa stället på jorden.
Ärligt talat så har jag inte varit på alla andra ställen.
Din mamma kommer att bli så avundsjuk.
Jag ska skicka en bild så fort jag får täckning.
Behövs inte.
Mamma.
Förlåt för det där tidigare.
Jag antar att jag bara blev förvånad.
Så klart att dina beslut är dina egna.
Har inte tagit nåt beslut ännu.
Hejsan, herrarna.
Är Paul okej?
Han sover.
Hur vet du det?
Vilken utsikt.
Ja.
Är det där min båt?
Har den slitit sig?
Nej, den följer bara tidvattnet.
Den flyter bort.
Knöt du fast min båt?
Ja då. Jag knöt fast den i en stock.
Det där ser inte bra ut.
Hur långt är det till närmsta by?
För långt att gå. Dessutom börjar det bli mörkt.
Jag har fortfarande täckning.
Vad ska vi göra?
Vi får campa här i natt.
Många kommer hit för att se soluppgången
Så vi kan få skjuts in till bröllopet.
- Kommer det att funka? - Ja, och det blir tid över.
Georgia, kan du och Lily göra upp en eld?
Ja visst.
Mr Cotton, du och jag ska försöka hitta lite mat.
Vad då för mat?
Jag har sett vilda grisar här.
Vi måste göra varsitt spjut.
Vad då? Jag kan jaga. Jag kan vara jägare.
Hur gör man den delen spetsigare?
Jag är imponerad av den här situationen...
...och jag har tändstickor i väskan.
Jag tror faktiskt inte att jag gjort upp nån eld tidigare.
Jaså? Men din åttaårsdag då?
Aldrig med avsikt.
Vi hade en del fina fester.
Minns du din tioårsdag?
När clownen kom och var full?
- Nej, han var trollkarl. Men han... - Mamma.
Okej, du är närmast.
Den är nog närmare dig.
- Jag räknar. - Okej.
Ett...
Tre.
Pappa.
Vad gör du? Vi hade den nästan.
Det trodde jag inte om er.
- Det var du som skrämde bort den. – Det är inte det jag pratar om.
- Vad pratar du om? - Hon har hittat ringarna.
Jaså?
Toppen. Var då?
I mammas väska.
- Jag visste det. - Vad?
- Jag visste det. - Hon jobbade inte ensam för...
- Vad är det? - Lämnade du dem i väskan?
- Vad menar du med att du visste? - Vad skulle jag göra med dem?
- Kasta bort dem. - Ledsen, men jag kan inte säga det.
- Var? - I soporna eller havet.
- Herregud. - Kan du sluta snacka om ringarna?
Jag kan knappt tro att det är sant.
Att mina föräldrar försökt sabotera mitt bröllop.
Min fästman visste om det och sa inget.
Vi försöker bara göra det som är bäst för dig.
Ja, men ni hade ingen respekt för min åsikt om vad det kan vara.
Ni är precis som alla föräldrar,
agerar som om ni ger era barn ett gott råd-
- för deras eget bästa, men allt ni gör-
- är att prata med era unga dumma jag, och försöker skriva om det förflutna-
- och inte göra vad ni nu gjorde för 25 år sedan.
- Helt fel. - Helt sant.
Och jag kan inte säga dig hur mycket jag önskar-
- att någon hade kunnat nå fram till mig då.
Och hindrat mig från att göra det största misstaget i mitt liv.
Är jag dit livs största misstag?
Inte du. Jag.
Det är jag som är misstaget.
Tror du att vi förlorat henne?
Hon är ganska förbannad.
Jag ska prata med henne och säga att det var mitt påhitt.
Och att jag fick dig att vara med på det.
Och att om jag lyssnat på dig skulle jag inte ha gjort det.
Hon klarar det.
Du var inget misstag.
Det var du inte.
Det har sagts i flera år att det var ditt fel. Det är inte sant.
Jag älskade att vara mamma.
Men det började kännas som att jag höll på att förlora den jag var.
Och jag tänkte att om jag hade hållit mig dig-
- så kanske jag en dag inte skulle känna igen mig alls.
Det var det som var misstaget.
Inte du.
Du skulle ha berättat det för mig.
Din pappa tycker att du förtjänar någon bättre än mig.
Min pappa tycker att jag förtjänar nån bättre än alla.
Det gör jag också.
Du gav upp mycket för att bo på den här ön.
Och du vet att jag förstår det.
Men jag då?
Om ett år, om tio år...
Kommer jag att duga åt dig då också?
Skojar du?
Vi sitter här, med månen och ett vattenfall.
Jag är på den vackraste platsen jag nånsin varit på-
- och så kan jag bara se på dig.
Det här är ingen sommargrej med en början och ett slut.
Det här för evigt.
Godmorgon.
Kunde du sova?
Du vet. Utomhus.
Jag tror att det här är min nya favoritplats på jorden.
Jag instämmer.
Jaså? Vad går upp mot det här?
Vårt ställe vid sjön.
Ja.
Jag åker fortfarande dit emellanåt.
Verkligen?
Vad har de byggt där? Säg inte någon hemsk McMansion.
Nej, det är fortfarande ledigt.
Jag undrar varför ingen nånsin bebyggt det.
För att jag fortfarande äger det.
Jag tänkte sälja det.
Tog in ett anbud en gång, men jag kunde inte.
Jag ville inte.
Du har ett...
Ja, hela skogen.
Nej, nej.
Det där kommer inte att funka.
- Det var tråkigt. - Det kommer inte att funka.
Det är för att vi är på den här romantiska platsen.
Nej, grejen med Lily är bara att...
Allt har växt så. Kanske om vi var yngre...
Det är vi inte.
- Vilket vi inte är. Vi vet bättre. - Ja, ja, bra så.
- Bara bra. - Ja bara bra.
Räck mig handen.
Räck mig din hand.
- Mamma. Pappa. - Ja?
Vi är dina föräldrar.
Vi har fått skjuts.
Nej, men hej igen.
Eller ska jag säga "Ciao"?
Hallå, Georgia.
Älskling.
Jag var så orolig.
Bara bra. Jag har precis tagit världens längsta bad.
Hur mår du?
Du hade rätt i att jag skulle sova lite. Jag kan nästan röra båda benen.
Och se, en fungerande arm.
- Och var har ni varit? - En lång historia.
Vår båt drev ut i havet.
Det var väl ingen lång historia.
Det skulle känts som en lång historia om du varit där.
- Lily. - Vart ska du?
Till Wrens rum för att göra mig redo-
- för i eftermiddag ska jag gifta mig.
Ni kan antingen vara med på det eller ta flyget hem.
Lily.
Er frack, sir.
Är ni okej, sir?
Ja. Allt är verkligen fantastiskt.
Överraskad.
Varför har du gjort det där?
- Jag ordnade brunch. - Okej.
Och hur länge har du varit här?
Inte så länge.
Är det kallt?
Jag visste inte hur länge du skulle vara i badet.
Jag kommer att känna paniken hela dagen.
Men ät något...
Tja, kanske inte äggen. De är lite stelnade, men först...
Vad då?
Andra tagningen.
- Georgia. - Ja.
Jag älskar dig.
Du är vacker och snäll.
- Du behöver inte knäböja. - Vill du att jag står upp?
Men kom igen.
Är du okej? Jag ska hämta lite is.
Nej, jag klarar mig.
Du är så tapper.
Herregud vad det värker.
Sluta gråta.
Varför skulle jag gråta?
Det är inte som att jag förlorar någon-
- som i princip är en ersättare för hela min hemska familj.
Är mascaran okej?
Ja, om man är clown. Låt mig hjälpa dig.
Minns du när vi tog examen?
Ja, för det var för två månader sedan.
Mrs C? Du måste ta över här nu.
Jag klarar det inte.
Får jag?
Du ljög för mig.
Jag är så ledsen.
Det visar sig att en förälder gör allt för sina barn-
- förutom att låta dem vara exakt de de är.
Din pappa och jag skulle vara annorlunda.
Vi skulle bli bättre än så här.
Jag ville bli bättre än så här.
Det finns ingen bättre, mamma.
Inte nån.
Jo, det finns det.
Gå och gör dig klar till bröllopet nu.
- Du ser för eländig ut nu. - Jag vet, mamma.
Du är en enda röra. Min röra.
Inte ens jag tar så lång tid på mig. Han är precis som du.
Jag tar det som en komplimang.
En stor komplimang.
Ser det här okay ut?
Går de inte med på det?
De kom för att kidnappa henne och föra henne tillbaks till Amerika.
Jag skulle ha stuckit kniven i honom på riktigt.
Jag trodde jag kunde få dem på andra tankar.
Vad händer nu?
Då går vi.
Mamma, jag ska gifta mig.
Vår sons bröllopsdag.
Trodde du att jag inte tog med nåt att ha på mig på ett bröllop.
Det var inte tänkt att bli nåt bröllop.
Den ser inte hyrd ut.
Och du ser verkligen snygg ut.
Se på vår flicka.
Ja.
Hon är bra.
Och nu till den sista delen av ceremonin.
Tackar.
Gede ska ta kniven och hugga den genom denna pandanus-
- för att visa att han och Lily är redo att leva tillsammans.
Rätt plats, rätt tid, rätt omständigheter.
Förlåt, men vi har inte alla tre.
Georgia. Mr Cotton.
Vi behövde ert stöd, er välsignelse.
Och det har vi inte fått.
När jag hugger kniven genom den här mattan-
- är det ett tillkännagivande att...
...denna ljuvliga person och jag nu är en familj.
Det går inte utan er.
Så jag ber er...
Snälla ni.
För Lilys och min skull.
Annars gifter vi oss inte.
Kunde du inte ha tagit det med mig först?
Du kan också göra de svåra sakerna.
Ni behöver inte vår välsignelse.
Ni har den redan. Den är här.
Men ni två behöver bara varandra.
Om din mamma och jag hade lyssnat på hennes hemska föräldrar eller mina dumma vänner-
- så skulle Lily inte finnas här över huvud taget.
Och jag tror vi alla kan vara överens om att-
- världen är en bättre plats när Lily finns där.
Så...
- Nå? - Ja.
Din mamma och jag står på er sida.
Er sida.
Nu och för evigt.
Ska vi?
Vänta.
Vad?
Jag bara skojade. Gör det nu.
Det där är min dotter.
Tror du att vi, om vi sparkat runt en kokosnöt några gånger-
- saker skulle ha blivit annorlunda för oss?
Jag är säker på att lite rött och vitt snöre inte skulle ha skadat.
Paul friade.
Jag vet.
I morse friade han om igen.
Och vad sa du?
Jag bad honom om lite is för att han skallat mig.
Många killar skulle ha satsat på en kyss i det läget.
Låt mig få se din näsa.
Får jag se?
Jag tror du borde svara ja.
Paul är en bra kille.
Och om han gör dig hälften så lycklig-
- som vi när vi var lyckliga...
...så ska du nog säga ja.
Jag vet inte.
Jag är kanske för gammal för att känna mig ung längre.
Jag tror att jag missat något livsviktigt och nu är det för sent.
Nja...
Du verkar vara i din bästa ålder för mig.
Till och med med den där krokiga näsan.
Vad gör du här?
Bara kollar på den här skiten.
Kallar ni det här solnedgång?
Jag hör hemma här.
Jag vet.
Vill du komma och dansa med mig?
Kom så dansar vi.
Det är så tyst.
Hej.
- Väckte jag dig? - Nej.
- parkade jag dig? - Nej.
Nej då inte alls.
Färjan avgår inte förrän i eftermiddag-
- så vi kanske skulle kunna köra lite paddleboard.
Jag kan inte gifta mig med dig, Paul.
Vi kan strunta i paddleboarden.
- Har jag sagt något galet? - Nej.
Det är fel tid, fel plats...
...och fel tjej.
Jag är verkligen ledsen.
Jag också.
Jag håller inte bara med för att hålla med dig.
Jag ska i alla fall köra paddleboard.
Ta den.
Sparka.
Håll den uppe.
Nej.
Okej, mera.
Nu går det. Nu är den igång.
Var är Paul?
Han fick en sista-minuten- flygning till Hanoi.
Han bad mig säga adjö.
Jag sa honom att det aldrig skulle funka för mig.
För honom. För mig och honom.
Jag sa det bättre än så.
Åh, mamma.
Så tråkigt.
Kan vi få det här att handla lite mer om mig?
Javisst.
Vad ska jag ta mig till utan dig?
Jag vill de dig de här.
Det var fint att du gifte dig,
men jag är alldeles för ung och vacker-
- att vara moster.
Okej, grabben.
Okej.
- Pappa. - Nej, inga tårar nu.
Jag älskar dig.
Och jag älskar dig.
Ta hand om er nu.
Ni också.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig jättemycket.
Ledsen för det där med Paul.
- Nej det är du inte. - Nej, faktiskt inte.
Jag kommer att sakna henne.
Ja.
Jag förstår varför hon trivs här.
Ja, det är fint.
Jag kunde tänka mig att bo en tid här.
Nån gång.
Varför spara det goda till senare?
Ja.
Vad?
- Ja? - Ja.
Jag låter henne inte kasta bort sitt liv på nån galet snygg kille-
- som råkar leva på den vackraste platsen på jorden.
Och ja, jag vet hur det låter, men jag har fortfarande rätt.
Bryt.
Nu blir det åka av.
John, är du redo?
John är redo.
Lägg av nu.
Vi har gäster.
- Stor kärlek. - Älskar det. Älskar er.
- Kärlek, kärlek. - Jag tvingade dig.
Bryt.
Eller hur mammor?
Champagne.
- Två, tack. - Lämna hela flaskan. Tack.
Och en spypåse och en rakhyvel.
Och tagning.
Vad är det?
Jag förstod att jag skulle bli lurad.
Vänta lite, jag måste få ta en bild.
- Stiligt. - Ett sugrör?
Vill du ha en stomipåse?
Tackar.
Älskar dig så här mycket.
Älskar att du ser ut precis som jag.
Glad att du inte gör det.
- Fattar ni? - Ja då.
Åh, champagne.
- Två, tack. - Lämna hela flaskan.
Allt okej?
Det är bara George Clooney. Vi tar en annan.
Jag är som 800 Brad Pitt.
Översättning: J.B. [SWEDISH] sucscene.com