ČIKAGO 1956.
Preveo: Bambula
Golom oku se čini da se odelo sastoji od dva dela:
od sakoa i pantalona.
Ali ta dva naizgled osnovna dela
sastoje se od četiri različitih materijala.
Pamuk, svila, moher i vuna.
A ta četiri materijala se seku u 38 različitih delova.
Proces određivanja veličine, oblikovanja, spajanja tih delova
zahteva najmanje 228 koraka.
Prvi korak je merenje.
Ali "merenje" ne znači puko uzimanje merne trake.
"Ovoliko centimetara ovde, ovoliko centimetara onde." Ne, ne.
Ne možete napraviti nešto dobro
dok ne shvatite za koga to pravite.
Svaka odeća kaže nešto.
Imao sam gospodu koja bi mi došla u radnju i hvalila se,
"Nebitno mi je šta nosim." I pod pretpostavkom da je to tačno,
zar i to ne govori nešto?
Ko je vaš mušterija? I šta vi pokušavate da kažete o njemu?
Čovek vam uđe na vrata, šta možete uočiti kod njega?
Dobro jutro. -Da li je on bojažljiv,
pogrbljen kao gorila? Ili stoji samouvereno,
prav kao puška.
Da li je taj čovek prolećnih pastelnih boja, koji vapi da bude primećen.
Ili je taj čovek siv i braon,
koji se uklapa u užurbanu masu?
Da li je taj čovek zadovoljan svojim mestom u društvu?
Ili žudi za grandioznijim stvarima?
I ko bi taj čovek želeo da bude?
I ko je on iznutra?
Uzmeš mere...
i kad shvatiš ko je on...
G. Bojl. -Onda si spreman da počneš.
Kuc, kuc. Kako ide posao, Englezu?
Dobro veče, gospodo.
Lep komad. To je stvarno lepo.
Šiješ to za mog ćaleta? -Ovo ne.
Šiješ tu lepu garderobu za nekog drugog? Za koga?
G. Riči, znate da ne mogu da pričam o svojoj gospodi.
To smo mi? Tvoja gospoda.
Vidi ti ovog Engleza. Ne priča ništa.
Vaš otac je bio ovde. -Stvarno? -Juče.
Rekao je da vaše poslovanje doživljava neku vrstu ekspanzije.
Rekao je da imam u planu da vam sašijem novo odelo da to proslavite.
Fransise, šta misliš? Nova garderoba? Dok smo ovde.
Ne večeras. -Ne zezaj. Imamo vremena. -Ne večeras.
Sranje. Je li to od Autfita?
Englezu, učini mi uslugu. Zašto ne odeš u prednji deo,
da obiđeš svoju sekretaricu, važi?
Oprostite mi, gospodo.
To je Autfit, čoveče. Njegov mesingani prsten je ovde.
Hajde, otvori ga. Vidi šta piše.
Neka pošta? -Hoćeš li da pričaš o tome?
O pošti? -Da su te najurili.
Šta je u kutiji?
To je moje. -Bacimo pogled.
Dobro. -Ne, pusti me da pogađam.
Krivi toranj u Pizi.
Nikad nisam razumela šta je tu privlačno. Samo se nakrivila.
Ajfelova kula? -To već imam.
Onda odustajem.
Šta je to?
Pokazaću ti.
Opet se osećam kao kod kuće.
Zar nije prelep? -To je sat. -Za razliku od nekih od nas,
nikad ga nisam videla uživo. -I uživo, to je i dalje sat. -Na obali Temze.
Jesi li videla satove u Čikagu? -Da, naravno, ali...
Izgledaju zapanjujuće slično onima u Londonu. -Dobro.
Nikad te neću razumeti.
Ti nikad nećeš biti energični gospodin
u određenim godinama. -Bio si po celom svetu.
Mogao si otvoriti radnju gde god želiš. Međutim ovde si.
Šta fali ovde?
Padaju mi na pamet nekoliko stvari. -Neke stvari te svuda prate, draga.
Stoga nije mnogo bitno gde sam. Imam svoje makaze.
Šta čoveku još treba pored makaza? -I imam tebe.
Ne zauvek. -Da.
Ben čeka.
U svakom slučaju...
Otići ću odavde. -U London?
U London. I Madrid.
I Barselonu. I Maroko.
I u Pariz.
Znaš li šta bi omogućilo da se to desi mnogo brže? -Mapa?
Povišica. Molim te. -Najbolje bi bilo da vidim da li sam potreban g. Ričiju.
Mi o vuku...
Šta si rekao? -To se samo tako kaže, gospodo.
Izvinite. Nisam imao nameru da vređam.
Vidimo se sutra.
Pomoćnik časovničara je svraćao juče. Baš je fin.
Šta on... Ko? -Iz ove ulice.
Veoma je zgodan.
Pokušavaš da me navedeš da izađem na sastanak
s tipom koji radi u časovničarskoj radnji?
On je pomoćnik časovničara.
Onaj s brčićima? -Da, kao Erol Flin.
Ne treba ti da mi govoriš s kim da izlazim.
Nisam tako mislio.
Mislio si nešto u fazonu, "Video sam kako se smešiš Ričiju Bojlu ranije
i sad sam preplašen što se družiš s otpadnicima."
Ti ljudi su možda mušterije, ali nisu gospoda.
Mene zamalo da pređeš u onoj finoj odeći koju šiješ za njih.
Da samo anđelima dozvoljavamo da budu mušterije,
ubrzo uopšte ne bismo imali mušterije.
Da li svim našim mušterijama dajemo da drže sandučiće pozadi?
Ti si se njemu smešila. -Provela sam ceo život
okružena životinjama poput Ričija Bojla. Ako želiš da ga skineš s grbače,
pogledaš ga pravo u oči i pretvaraš se da si jedan od njih.
Nema potrebe da brinem o tebi.
Tako je. -Sama možeš da se čuvaš. -Nisi mi...
Znaš. -Znam. -Moj otac je bio govno...
Shvati to kao kompliment. -Hoću.
Znam
da se nadaš da ću početi da volim ovo
onako kako ti voliš. -Ne. Ne nadam se. -Da ću vežbati...
da naučim zanat. Da jednog dana možda čak i preuzmem radnju.
Ali ja ne želim to. Ne želim tvoj život.
Imaš pravo da imaš svoj. -Imam. -Ti si pametna mlada žena
koja će otići daleko odavde. -Hoću.
A kad odem, ne želim da budeš sam.
Nema potrebe ni da ti paziš na mene.
Ipak, ti nisi moja, znaš.
I to što kažeš. -Ako želiš povišicu,
prvo moraš naučiti kako izgleda kvadrat.
Moramo naći ključeve.
Bili su tačno ovde.
Šta sam uradila s njima? -Tako oni kažu
Čemu ova knjiga služi? Oduvek sam se pitao šta je ovo. -Riči.
Ne pipaj ništa.
Samo što sam rekla da ništa ne pipaš. -Divne su.
On stvari voli takve kakve su. -Dobro.
Kakav mlakonja. -Stalo mu je do toga što radi,
i zato je najbolji u tome. -Da.
Kao još neko koga znam.
Šta je to? Zezaš li me? -Šta?
Rekao sam da li me zezaš? Da li me ismevaš? -Ne.
Ne, Riči, dušo. -Jer nema šale sa mnom. -Ne zezam se.
Dođi ovamo.
Dušo, šta nije u redu?
Da li je on uradio nešto? -Ko da li je uradio nešto?
Fransis. Da li je uradio nešto opet? -Jebeš ti Fransisa.
On nije deo porodice. -Znam.
On čak nije ni Irac. -Znam.
Misli da imamo cinkaroša. -Dobro. -Da.
Neko cinkari Lafontenovima. -Ko?
Nebitno. On je paranoičan. U redu? -U redu.
Priča mom ćaletu mesecima.
I moj ćale sluša.
"Fransis je veoma pametan. Možeš da naučiš nešto od tog momka."
Dušo, ti si drugi u hijerarhiji. Tvoj ćale te sluša.
Ne brini zbog Fransisa. Koga briga za Fransisa?
Misliš da ja ne znam šta je Fransis uradio za mog ćaleta?
Misliš da nisam čuo za to hiljadu puta?
Šest metaka. Kapiram. Ali samo zato što ja nisam bio tamo.
Jer da sam ja bio tamo,
ja bih to. -Ti bi to. -Znaš to, zar ne?
Fransis misli da može povlačiti poteze s mojim ćaletom, ej s mojim ćaletom,
bez mene.
Šta je to bilo?
Ja ne...
Ćuti. -Dobro. Izvini.
Bože.
Ne želim da ga probudim.
Tražiš ovo? -Tu su...
Znaš šta mi se sviđa kod tebe? -Šta?
Daleko ćeš da doguraš. -Nego šta da ću daleko da doguram.
Skloni se od tih vrata.
Drugi korak je crtanje.
Za neke to može biti korak koji pruža pravo uživanje.
Vi samo istražujete.
Ali upozoriću vas da obratite pažnju na svoje šablone.
Tu su s razlogom.
Ovo nije umetnost. Ovo je zanat.
Možemo pričati o šokantnoj originalnosti kasnije.
Sada je bitna...
veština.
Vaši šabloni, vaše dokazane forme, oni nisu vaši neprijatelji.
Oni su vam jedini prijatelji koje imate.
Kopilad! -Tišina. -Biće mrtvi! -Tišina.
Odmakni se.
Šta se dešava? -Je li još neko ovde?
Molim vas, gospodo, ne želim nevolje. -Je li još neko ovde?
Ne, gospodine. -U redu, u zadnju sobu.
Mrdni. Hajde. Idemo.
Pomoći ćemo ti. Ne brini.
Hajde, Englezu. U redu.
-Sranje.
Uzmi kaput. Hajde. -Sranje.
Jebem ti!
Sranje.
Hajde, pomozi mi da ga podignem.
Hajde.
U redu. -Jebem ti.
Jebem ti. -Jebem ti. Sranje.
Jebem ti. -Uzmi onu tkaninu,
pritiskaj je na ranu. -Jebem ti! Al' boli!
Boli jer imaš rupu u stomaku.
Sećaš li se zašto imaš rupu u stomaku?
Rupa je u tvom stomaku jer tamo,
kad je bilo vreme da povučeš obarač, ti si se zaledio.
Jebi se. -Jebi me kasnije. Sad ćuti.
Englezu, pažljivo slušaj.
Hiljadu policajaca tamo napolju
traži ovo, i ako je nađu, ja ću početi da pucam.
Jasno? Da stvar bude gora,
i hiljadu gangstera tamo napolju traži je takođe, i ako je oni nađu,
oni će početi da pucaju. Jasno?
Mislim da shvata. -Začepi. Da čujem.
Hiljadu ljudi traži tu aktovku.
Bilo bi najbezbednije da niko ne dođe do nje. -Dobar čovek.
Pritiskaj.
Jebem ti.
Zvaćeš mog ćaleta? Kretenu!
Jebeni kreten. Jebem ti.
Šefe, Lafontenovi su nas zaskočili.
Cela banda je čekala. Znali su gde ćemo biti...
Jebem ti. -Znali su šta imamo kod sebe, znali su gde smo.
Šta sam ono govorio za cinkaroša? Rekao sam vam.
Da, da. Ne, još je kod nas.
Ne. Riči i ja smo pobegli na najbezbednije mesto u blizini.
U šivačku radnju. Riči je popio metak.
Neće da igra za Kabse
uskoro, ali biće dobro. Biće on dobro.
Ipak hoćete da pošaljete doktora?
Možemo da dođemo. Sada?
Sva mesta Lafontenovih? To je rat.
Onda pretpostavljam da je ovo Dan odluke.
Šta je rekao? -Slušaj, druže.
Niko ne zna gde je doktor. Ćale će da dođe ovde lično,
ali tek za neko vreme. -Za koliko jebote?
Vodi me kući. -Ćale kaže da čekaš ovde.
Kad tebe upucaju u stomak, ti možeš ostati, u redu?
Ja idem. -Upucali su me u stomak, sećaš se?
Šest metaka. Jebi se! Ti radiš za mene, i ja kažem
da me vodiš kući! -Radim za tvog oca,
a on kaže da ne mrdamo. -Kopile...
Jebem ti!
Treba mu doktor. -Misliš?
Jebem ti! -Ovamo dole. -Hajde, hajde!
Jebeni kretenu. -Gubi previše krvi. -Jače pritiskaj.
Rana mora biti zatvorena. -Sad si i doktor?
Bio sam u ratu. -U tvojim godinama? -Onom drugom ratu.
Da vidim.
Metak je izašao napolje.
I ja sam bio u ratu, samo ne u inostranstvu. -Da.
Moramo zaustaviti ovo krvarenje. Mora u bolnicu. -Zašij ga.
Šta? -Imaš iglu i konac tu negde.
Nemam takve. -Zašij ga. -Ne mogu. Ne znam kako.
Šivenje kože nije isto...
Zašij ga.
Ako ima unutrašnje krvarenje...
Jebem ti.
Šta koji kurac radi? -Krpi te. Ne mrdaj.
Nema šanse. Ne, ne.
Mislim da mi treba, možemo... -Hajde, uradi to brzo.
Da smislimo drugi plan.
Mislim da sam dobro.
Držite ga. -Jebem ti.
Ako ja pobegnem, vi možete da potrčite za mnom,
da me uhvatite i onda da me ubijete.
Nek ti ruke budu smirene.
Gubite se od mene obojica. -Hajde.
Povucite ga ovamo.
Jebem ti!
Još jedna. -Jebem ti!
Jebem ti! -Dodajte mi pincetu.
Makaze.
Isecite to.
U redu.
Okrenite ga.
Pažljivo.
Dobar momak.
Makaze.
Biće on dobro.
Ostani ovde s Ričijem, čekaj šefa. -Odlazite?
Vratiću se.
Povedite sa sobom g. Ričija. -Ovo je najbezbednije mesto trenutno.
Molim vas, barem ponesite tu stvar sa sobom.
Previše opakih momaka je tamo. -Bili ste odane mušterije.
Zavisim od vas.
Nijednom nisam pitao za vaš posao.
Ja ne osuđujem. Samo ne želim da budem upleten
u štagod da vi radite.
Englezu, tačno znaš čime se mi bavimo.
Ne, gospodine. Ja zapravo ništa ne znam. Ne znam šta je to.
Ne znam zašto sva ta gospoda traži to.
I ako oni dođu ovde, neću moći da odagnam njihove sumnje.
Ja sam vam beskoristan. Ja sam teret.
Samo želim da budem ostavljen na miru.
Ali ti nisi sam, Englezu.
Svidelo se to tebi ili ne, sad si deo porodice.
Ovo je traka od prisluškivača. -Molim vas, prestanite.
Neka nova naprava koju su federalci izmislili. Snima zvuk, kao viktrola.
Ali to se može sakriti, jer je veličine...
Shvataš.
FBI je podmetnuo svoj prisluškivač na jedno od naših mesta.
Ali oni ne znaju da mi imamo prijatelje na visokim položajima.
Prijatelje koji mogu da nam doture kopiju trake.
Ali pre nego što sam mogao da je odslušam, Lafontenovi su nas zaskočili.
Krećemo u akciju protiv njih i ako se oni dočepaju trake,
znaće kako da uzvrate. Svi žele ovo čudo.
Pa bacite je. -Neko nas cinkari Lafontenovima.
Neko je pomogao FBI-u da postavi prisluškivač kod nas.
Ako poslušamo ovo čudo,
onda ćemo znati gde je bio postavljen.
Ako uspem da nađem mašinu da pustim ovu traku večeras,
cinkaroš neće dočekati sutra.
Tvoj prijatelj, g. Bojl, biće ovde za tri sata.
Niko, osim mene i šefa ne sme da dira to.
Šta ako policija dođe? -Otarasi ih se.
Šta ako druga gospoda dođe? -Otarasi ih se!
Jer ako se ja vratim a ta traka ne bude bila tu...
Dobro došao u porodicu.
G. Riči.
Kako se osećate? -Jebi se. Šta misliš kako se osećam? Loše.
Slušaj...
Englezu, hoću da ti se zahvalim.
Spasao si mi život, stoga... -Ne znam da sam to uradio, gospodine.
Ne, ne. Došli smo ti u lošem trenutku.
Ispao si čovek.
Vode? -Naravno.
Da.
Gde je Fransis? -Rekao je da mora naći načina
da pusti vašu traku.
Kako to misliš, otišao je? -Rekao je
kako će slušanje trake da mu otkrije ko je cinkaroš.
Tako ga zovete, zar ne? Cinkaroš?
Fransis ti je rekao to?
Ne liči na njega da blebeće.
Čini se da je ovo bila duga noć. Za sve nas. -Da.
Polako s tim. -Mogu ja to.
Ko bi uradio tako nešto vašoj porodici?
Nakon svega što je vaš otac uradio za ovaj kraj.
Moj ćale je ovaj kraj. -Zaista.
Kad sam došao u Čikago,
jedino što sam imao bile su makaze.
Da li ste znali da je vaš otac bio moja prva mušterija?
Da, sećam se toga. -Stvarno? -Da.
Ćale je bio uzbuđen. On...
Došao je kući jednog dana i rekao, "Novi šivač je u gradu."
Stvarno? -Da, "Pravo iz Engleske."
Mogu vam reći da je to bila veoma topla dobrodošlica.
Mnogo sam zahvalan. -Ćale voli sve te fensi stvari.
Voli. Ima dobar ukus.
Znaš li da me je učio kako se vezuje kravatu
prvi put kad sam imao četiri godine? -Ne.
Četiri? -Šta je ono uvek govorio?
"Dobro vezana kravata je prvi ozbiljan korak u životu, mali."
Tako nešto. -Vajld. -Ludo, zar ne?
Ne, to je citat. Oskar Vajld.
Nikad čuo.
Ali verovatno te zbog toga moj ćale voli.
On voli da citira fensi ljude.
Šta mislite ko je? -Kako to misliš?
Taj Juda koji je izdao vašu porodicu. -Ne znam.
Siguran sam da pametan mlad čovek poput vas
mora da ima neke sumnje.
Neko blizak porodici, možda, ali nije član porodice.
Moram nešto da vam kažem g. Riči. -Dobro.
Osećam se užasno.
Nisam pomišljao da će se stvari toliko oteti kontroli,
da će iko biti povređen, a kamoli vi,
ili ne daj bože, vaš otac.
Ali... -O čemu ti to, Englezu?
Moram da vam kažem...
Reci.
Ja sam cinkaroš.
Ja sam prodavao informacije vašim neprijateljima.
I dozvolio sam Federalnom istražnom birou
da postavi prisluškivač ovde.
Sveca mu, prešao si me. Jebote prešao si me.
Umalo da te upucam. -Osetio sam.
Nasmejao sam vas. -Opasno je zbijati šale o tome.
To je najbolji lek. -Jeste.
Možeš li da zamisliš? Ti... Cinkaroš?
Samo malo. Šta želite time da kažete?
Kako to misliš šta želim da kažem? Ti ne bi mogao da budeš cinkaroš.
Naravno da bih mogao. -Nema šanse. -Zašto ne?
Zašto? Pa pogledaj se. -Šta mi fali?
Ne. Ti si samo šivač.
Ja nisam šivač. Ja sam krojač.
Izvini. -Šivač šije dugmiće i porubljuje pantalone.
Svako s iglom, koncem i 15 minuta može biti šivač.
Ja sam decenijama učio da budem krojač. Krojio sam u Rou.
Šta je "Rou"? -Savil Rou. -Gde je to, severni Adison?
To je u Londonu. Gde u 400 m
najbolji majstori na svetu rade svoj posao.
Šegrtovao sam tamo godinama dok mi nisu dozvolili
da otvorim vlastitu radnju.
Zašto si onda došao ovde? -Zbog rata. -Švabe su ti bombardovale radnju?
Još gore. U pitanju su farmerke.
Nakon rata nastupila je oskudacija u Engleskoj.
Mnogi nisu mogli priuštiti kvalitetne stvari,
pa su te farmerke postale hit. -Vremena se menjaju, druže.
Farmerke su u modi sada.
Taj vaš Džejms Din napravi jednu sliku
i farmerke su u modi. Uskoro će napraviti neku drugu,
i nešto drugo će postati popularno.
Te moderne stvari ne traju. Stvari koje ja pravim,
kao što je to vaše odelo...
Večne su.
Mislio si da masa fićfirića u Engleskoj
nije umela da ceni lepše stvari, pa si došao u Čikago?
Mora da obožavaš red hotse.
Došao sam u mesto koje nije opterećeno
gorkom istorijom.
I, da, red hotsi su ukusni.
Nadam se da je vaš rođak dobro. -Moj rođak?
Kako je on? -Budan. Ali...
Fransis mi nije rođak. -Nije?
Ali šta je? Šta nije u redu s njim?
Hajde, reci.
Moj ćale može da vidi najbedniju džukelu na ulici,
i ako on ima dovoljno oštre zube,
večeraće s nama za stolom.
Izgubio je dosta krvi.
Verovatno mu se vrti u glavi.
Kuda je Fransis tačno rekao da ide?
Ne, ne mislite valjda da on ima nešto s ovim.
Nije moje da ogovaram g. Ričija,
ali on stalno priča o onom cinkarošu kojeg ste spomenuli.
Šta s cinkarošem?
Rekao je ranije, on je bio taj koji je tražio cinkaroša.
Zašto bi zadužio sebe da traži cinkaroša
ako je on taj cinkaroš? -On ti je sve to rekao,
ali nije ti rekao kuda ide?
"Znam ko je cinkaroš," kaže on.
"Fransis misli da može da me obmane." -Ko, ja? -Pa...
On neprestano prčka oko vaše aktovke.
Šta je uradio aktovki? -Ništa. Ostavio je aktovku tamo.
Da sam ja cinkaroš,
i koliko god se trudio, ne bih mogao da vas ubedim da sam...
Želeo bih da spalim tu stvar odmah.
Nemate zašto da se plašite vašeg prijatelja Fransisa.
On je porodica.
Pa, skoro.
Nisam ga ostavljao. Dosad.
Englezu, otvori vrata.
Riči. Kako se osećaš?
Dobro sam. Kako si ti?
Mene nisu upucali u stomak ranije, stoga, nisam loše.
Sreća, zar ne? Onoliki meci su leteli okolo, ali Lafontenovi
tebe nisu pogodili nijednim metkom.
Nije sreća, Riči. To je...
umešnost. -Pretpostavljam da sam bio previše spor.
Gde si bio? -Obavljao neke pozive.
Razgovarao sam s radnjom za audio opremu, duguju nam uslugu.
Imaju mašinu koja može da pusti traku.
Otići ću tamo s njom odmah.
Hoćeš da uzmeš traku? -Da. Odmah.
I ja ću da pođem s tobom. -Ne.
Nisi u stanju da ideš tamo.
Hoćeš da odeš odavde s tom trakom sam?
Je li tako? -Tako je.
Ovako ćemo.
Sačekaj da moj ćale dođe ovde.
Onda možemo poslušati traku zajedno. -Nemamo vremena.
Čemu žurba? -Sve dok je cinkaroš živ
tvoj otac je u opasnosti. -Gospodo.
Poznajući vašeg oca, g. Riči,
vaš otac bi želeo da obojica duboko udahnete.
Drago mi je što si to rekao.
Moj otac.
Moj otac, Fransise.
Moj otac je u opasnosti a ne tvoj.
Volim tvog oca kao da je moj i trudim se da mu pomognem.
Zar nije tvoj otac prodavao paradajz u ulici Stejt
pre nego što se rastao od života u kome je bio beznačajna osoba?
Možda meni i mom ćaletu ne treba tvoja pomoć.
Da li ikad pomisliš to?
Treba mi ta traka, druže, odmah.
Zašto ne probaš da je uzmeš. -Ne večeras. Daj mi traku.
Stvarno, Fransise, zbog čega ti se žuri?
Moj ćale će doći ovde svakog trena.
Ukoliko ti ne želiš da moj otac odsluša tu traku.
O čemu ti to pričaš?
Zašto ne želiš da moj ćale odsluša tu traku, Fransise?
Rekao sam da mi daš jebenu traku.
Ko je sada previše spor?
Riči.
Riči, za tvoje dobro, za dobro tvoga oca,
uzeću tu traku sada i otići ću.
Pipneš li me još jednom...
Slomiću ti ruku. Jasno?
Kakav si ti kreten, znaš li to?
Misliš da si veoma pametan. -Pazite.
Pametniji od svih. -Pazite, g. Riči. Pazite.
Jebeni...
Gde je traka, Fransise?
Mora da si poludeo da uperiš pištolj u mene.
Gospodo. -Prestani da se glupiraš, Riči. Gde si stavio traku?
Koji ti je bio plan? -Da li si je sakrio da pokušaš
da me navedeš da priznam nešto? Jer je to
nešto najgluplje što si uradio danas.
Oduvek si hteo da budeš važan, zar ne?
Nema prodavanja paradajza za tebe. Ne, ne.
Ti ne želiš da radiš za mog ćaleta. Hoćeš da budeš on.
Dugujem sve tom čoveku. -Znaš šta.
Sve dok smo ja i on živi,
ti nikad nećeš da budeš glavni.
Nema potrebe za ovakvom čarkom.
Ljigavi kretenu, prozreo sam te još prvog dana. Znaš li to?
Čim sam te video, rekao sam,
"Ko je jebote ovo kopile?" Nije deo porodice.
Ne, ja sam tip koji je primio šest metaka
da spase život tvom ocu jer porodica nije bila tamo.
Jebi se! Ja vodim ovu bandu. -Ne, tvoj ćale vodi ovu bandu.
A ja provodim polovinu vremena svakog dana čisteći tvoje brljotine.
Hoćeš da vidiš kako pravim brljotinu?
Dođavola, Riči. Zašto si me naterao da uradim to?
Ovo su poslednje reči koje ćeš čuti,
pa se nadam da ćeš ih se sećati u paklu.
Nisi umro jer si glup,
arogantan ili spor.
Već zato što si slab.
Ubili ste ga.
Baš si pronicljiv, zar ne?
Gde je Riči stavio traku? -Ne znam.
Možda biste mogli da objasnite šta se desilo. -Svevišnjem?
Ne, gospodinu Bojlu. -Postoji li razlika?
Mora da ju je sakrio negde ovde.
Doveli ste ovde povređenog čoveka.
Možda nije preživeo svoje rane.
Fali mu pola glave.
Preko telefona sam rekao njegovom ocu da će biti dobro.
Kad se napravi greška,
oduvek sam smatrao da je najbolje biti iskren za to.
Englezu, nisam previše skratio šefove pantalone.
Upucao sam mu sina u lice.
Sranje. To je šefov kadilak.
Hajde da objasnimo... -Otvori sanduk.
Šta? -Otvori sanduk i uhvati ga za ruke.
Šta ćete da radite s njim?
Uhvati ga za ruke inače ću da krijem dva tela.
Hajde. Otvori vrata. Odugovlači s njegovim dovođenjem ovamo.
Moram da počistim ovo.
Ne znam da lažem, da vrdam.
Ne znaš kako da kažeš jedno kad misliš nešto drugo?
Mislio sam da si Englez.
Pravi si melem za oči.
Dobro si?
Neću zaboraviti ovo što radiš za moju bandu,
porodicu, večeras. -Na usluzi sam vam, gospodine.
Gde su momci? -Da li je sve kako treba, gospodine?
Nije moje.
Morali smo da stanemo nekoliko puta usput.
Gde su momci?
Šefe. Dobro ste?
Mora da si prošao pakao.
Ništa novo.
Prvo spaseš život meni a onda i mom sinu.
Ovih dana moraću da nađem način da ti se odužim.
Išli ste da vidite Lafonten?
Nekoliko opakih momaka su tamo, ostavljaju potpis.
Kockanje u Grin dragonu?
Neće više biti kockanja u Grin dragonu.
Sad je on fina topla lomača. Par čikaških policajaca
jurca okolo s pištoljima na vodu.
Drago mi je što ste ih uposlili. -Gde je Riči?
Mislio sam da je s vama.
Zašto bi on bio sa mnom? -Izašao je da vas nađe.
Da me nađe? Zašto?
Znate kakav je Riči.
Pustio si mog sina da izađe odavde s metkom u utrobi? -Pustio ga?
Riči radi šta mu se ćefne, zar ne? -Zato si ti tu da ga štitiš.
Bilo mu je dobro. Englez ga je zakrpio.
Reci šefu šta si uradio.
Uradio sam šta sam mogao. -A onda je Riči išetao odavde?
Da, hodao je na dve noge, i, da, otišao je.
Dobro. Uzmi traku i idemo da ga nađemo. -Riči ju je odneo sa sobom.
Izvini, nisam te dobro čuo.
Rekao je da će vam odneti traku.
Meni je rekao da ostanem ovde.
Nije ti palo na pamet da pođeš s njim?
To je Riči, šefe. On...
Zar ne? Čovek ima nešto da dokaže,
a ja sam mislio da je najbolje da u ovoj situaciji
ostanem ovde u slučaju da se vi pojavite.
Krivo si mislio. Kuda je tačno otišao?
Nije mi dao plan puta.
Telefon?
Ovde Roj. Da li je Riči tamo?
Onda idi da proveriš. Smesta.
Siguran si? Nije bio tamo cele noći?
Proveri kod naših prijatelja na Severnoj strani. Sačekaću.
Dođavola.
Dobro. Ja sam kod šivača. Zovi me ovamo
svakih 15 minuta s novim vestima. Jasno?
Svakih četvrt sata.
Sve u redu, šefe? -Ništa nije u redu.
Moj sin je nestao, traka je nestala,
a po ulicama ima više policajaca
nego za paradu povodom Dana Svetog Patrika.
Idemo da ga nađemo kao što ste rekli. -Kuda? -Svuda.
Ni meni se ne sviđa da budem napolju kao ni vama.
Englez je dovoljno učinio.
Treba da ga ostavimo na miru.
U redu.
Ali samo ti.
Ako se Riči pojavi na nekom od naših mesta,
oni će zvati ovde, stoga ja ostajem ovde.
Šefe, ako odem sam... -Imaš problem, Fransise?
Ne. Nema problema. Vi ostanite ovde a ja ću otići da nađem Ričija.
Fransise.
Dovedi mi sina.
Biće to duga noć.
Obično su takve, gospodine.
Pre nekoliko godina, mušterija ulazi u moju radnju s odelom,
nije moje.
Mušterija kaže, "Sako, previše je veliki." Jeste.
Kažem ja, "Problem je u ramenima."
Ali mušterija kaže, ne, sviđaju mu se ramena.
Problem su rukavi.
Prepiremo se. Konačno, mušterija kaže, "Moj je novac,
i kažem vam, ukrojite rukave." Šta radim?
Kažem, "Da, gospodine," i onda ukrojim ramena.
Mušterija se vrati, proba odelo.
"Savršeno je," kaže on. "Upravo ono što sam tražio."
Naučio si sve ovo da radiš u Rou?
Da, gospodine.
Kupio si i ovo u Rou?
Izvinjavam se.
Obučavao sam se na tim makazama.
Svaki rez koji sam napravio, napravio sam tim makazama.
Samo to sam doneo sa sobom kad sam došao u Čikago.
Molim vas. -Ne, ne. -Ne, molim vas.
Nikad mi nisi rekao zašto si napustio Englesku. -Napali su je.
Nacisti? -Još gore.
Farmerke.
Znam kako je to kad pokušavaš da nešto postigneš u životu.
Da. -Samo ti i tvoji verni alati.
Na primer...
Koristim ovo čudo da ubijam.
Ni sam ne znam koliko ljudi. -U redu.
Ti imaš svoje alate, ja imam svoje. Evo.
Pogledaj ga.
Jednom sam pročitao da ono što razdvaja
ljude od majmuna je alat. Veruješ li u to?
Evolucija?
Ne znam. Ali znam da čovek ima izbor u ovom svetu
kako da koristi alate. Može da uništava ili može da gradi.
A ti misliš da ja uništavam. Ali, ne, pomoću ovoga, ja sam izgradio odanost.
Izgradio sam bandu. Izgradio sam četvrt.
A ljude koje sam morao da ubijem...
Moraš da baciš nekoliko otpadaka, zar ne,
kad krojiš pantalone?
Jesi li čuo za Autfit?
Ja pravim odeću, pa... -Ne takvu odeću.
To je organizacija. -Kao rotari klub?
Možda si čuo za Al Kaponea? -Čuo sam za njega.
Da. On ga je osnovao. -Rotari klub? -Autfit.
Al Kapone je mrtav, zar ne? -Nakon što je umro,
njegova organizacija se raširila, postala je više kao mreža.
Svaka velika banda od Santa Monike do Koni Ajlanda,
Italijani na istoku, Jevreji na zapadu, Poljaci u Sent Luisu...
Čak i nekoliko Iraca tu i tamo.
Mafijaške Ujedinjene Nacije.
U slučaju sukoba, Autfit ti čuva leđa.
To je poput pečata. "Primljeni ste." -I jeste li primljeni?
Skoro. Šalju nam poruke,
kažu da im se sviđa naš stil. Računaju na nas,
ako možemo završiti ono što smo započeli. -A šta ste započeli?
Eliminaciju Lafontenovih.
Lafontenovi nisu graditelji. Ta porodica drži pod šapom
kockanje decenijama.
Njihov kraj, njihova pravila.
Niko nikada nije imao muda da im preuzme operaciju. Osim mene.
Ta traka koju svi traže,
Fransis je rekao da su vam neki moćni prijatelji dali kopiju.
Autfit, to su ti prijatelji? -Da, znači shvataš.
Ako ta traka završi u pogrešnim rukama,
onda cela akcija ode do đavola.
G. Bojl, zašto mi govorite sve ovo?
Jer je ono Ričijev kaput.
Stvarno? -Jeste.
Mora da je otišao bez njega. -U decembru?
Žurio je.
Decembar u Čikagu, i on je izašao bez kaputa?
Skrivaš nešto, prijatelju.
A ja pokušavam da ti pomognem da shvatiš
da ako ja ne saznam o čemu se radi, hoće Autfit.
Ako želiš da se izvučeš iz ovoga,
moraš mi reći šta se stvarno desilo ovde večeras.
Smesta. -G. Bojl, govorim vam istinu.
Monk!
Ko to izlazi na hladnoću,
u decembru, u Čikagu, bez kaputa? -Zagonetke mi ne idu od ruke.
Englezu, gde mi je sin?
Imaš 5 sekundi da mi kažeš šta se desilo.
Pet, četiri...
Tri. -Naterao me je da obećam da ne kažem.
Ko? Ko te je naterao da obećaš? -Rekao je da će me ubiti ako vam kažem.
Ko? -Fransis.
G. Bojl, ono što se stvarno dogodilo Ričiju je da je Fransis upucao...
Puna kuća večeras. -Mejbl.
Imamo neka pitanja o Ričiju?
Shvatio sam da znam nekoga ko možda ima neke odgovore.
Fransise, Englez samo što mi nije rekao
šta se stvarno desilo Ričiju.
Englez je rekao da si nekoga upucao. -Stvarno?
Ne gledaj u nju i njega, gledaj u mene.
Ako mi kažeš istinu,
nijedan pištolj u ovom gradu ti neće nauditi.
Zaštićen si od njega, zaštićen si od njega.
Bićeš bezbedan.
Ali moraš mi reći istinu.
Šta je Fransis uradio?
Fransis je upucao...
četvoricu Lafontenovih ljudi ranije ove večeri.
Ali Riči nije upucao nijednog.
Rekao je da se obrukao. Osramotio.
Rekao je da mora da ide i...
Da ide i ubije nekoga. -Koga da ubije?
Lafonten. Riči nas je naterao da obećamo da vam nećemo reći.
Znao je da je opasno to što radi.
Pretpostavljam da nije želeo da ga vi zaustavite.
Dao si obećanje Ričiju, Englezu.
Obojica smo dali. -Jesmo. Izvinite, g. Bojl.
Pa...
Gde je Riči sada? -Ti primaš mušterije? -Da.
Nakon što je Riči otišao da ubije Lafonten,
mislim da je usput svratio do nje. -Nije.
Zašto bi svratio do nje?
Jer je ona Ričijeva devojka. -Ja nisam Ričijeva devojka.
Malo sutra nisi. -Nisam. -Nisi? -Nisam. -Jeste.
Riči voli da se hvali.
G. Bojl, sve što znam za ovo veče je da u 2 ujutru,
ovaj nezgrapni kreten kuca na moja vrata,
govori mi da pođem s njim, i kad ja prigovorim, on...
Kad sam došao kod nje, mrlja od krvi je bila na njenom tepihu.
Šta? To nije istina. To je laž.
Prestani!
Dođi.
Živiš blizu?
U ovoj ulici. Živela sam u ovom bloku ceo život.
Kako se zoveš? -Mejbl.
Šon. -Sranje.
Tvoj tata je bio Rajan Šon. -To mi stalno govore.
Odradio je neki posao za mene davno.
Tvoj tata je bio čvrst momak.
Zar ne? Ne bih znala. Retko je bio tu.
Bilo mi je žao zbog onoga što mu se desilo.
Hvala. Čudan je komšiluk u takvim situacijama.
Kad se nešto loše desi čoveku, svima je veoma žao, ali...
Niko ništa nije video.
To je bilo davno. A ovaj posao, pa...
Ponekad se loše stvari dešavaju.
Mejbl Šon, gde mi je sin? -Kao što sam rekla, ne znam.
Monk, uzmi kaput.
G. Bojl, mogu li? -Prepoznaješ li ovaj kaput? -Da.
To je Ričijev kaput. -A ako je Riči otišao
usred decembra, s metkom u stomaku,
onda je Riči, koji, budimo iskreni, nije poznat po planiranju,
verovatno nameravao da svrati negde blizu.
Možda je samo otišao dole niz ulicu do nje.
A ti si rekao da ti zagonetke ne idu od ruke.
Kad si poslednji put videla mog sina? -Ovde. Ranije danas.
Šefe, neko kopile nas cinkari, zar ne? -Da.
Šta ako je to cinkaroško kopile devojka?
Mogla je da čuje informacije od Ričija.
Intimni razgovori i tako to. Ako se pojavio kod nje
noseći sa sobom ono što ukazuje na nju,
samo nagađam. Ne znamo kome je dojavljivala,
ili je možda taj bio tamo kad se Riči pojavio.
Ali ne moraš biti genijalac da sklopiš kockice.
G. Bojl. Poznajem Mejbl...
Poznajem Mejbl godinama. Spreman sam da se kladim u svoj život
da ona nema nikakve veze s ovim. -Prihvatiću tu opkladu.
Naterajmo damu da propeva. -Jebem ti.
Ne, ne. -Šta nije u redu s...
Ne! -Gde je Riči? -Ne znam.
Riči je bio u pravu za tebe. Ti si nikakav muškarac.
Ipak ste ti i Riči čavrljali. -Odmakni se, Englezu.
Ne tiče te se ovo. -U redu, u redu.
Fransise, vodi je u zadnju sobu. -Hajde.
G. Bojl, molim vas. -Žao mi je. -Hajde.
Stvarno. -Neka sedne. -Počistićemo na kraju.
Govorim vam istinu.
Poslednji put kad sam videla Ričija, ja sam bila u ovoj radnji.
Zatvarala sam.
Kuda si ti pošao?
Niko neće nikud da ide dok ne nađemo mog sina.
G. Bojl, gospodine. Ne mogu. Žao mi je.
Poslaću ga na onaj svet odmah. -Smiri se.
Znam da morate uraditi ono što morate da uradite da nađete svog sina.
Razumem kako se osećate. -Razumeš kako se osećam?
Imao sam ćerku.
Nisam došao u Čikago zbog...
farmerki.
Izbio je požar u mojoj radnji.
Isprva nisam primetio, bio sam veoma zauzet radeći.
Tkanine su planule. Sve...
je izgorelo veoma brzo.
Moja žena i ćerkica su živele na gornjem spratu.
Čuo sam ih.
Makaze, one su bile poklon od moje žene.
Jasno vam je. -Šefe, ne morate da slušate...
Zaveži.
G. Bojl,
možete povrediti mlađanu Mejbl, možete povrediti mene,
možete ubiti bilo koga od nas kad poželite,
ali to neće pronaći vaše dete
bez obzira koliko to želite...
Javi se.
Halo?
Zaista?
Svi smo bili strašno zabrinuti.
Dvadeset minuta? Fantastično.
Da, naravno, hoću. U redu.
Hvala.
O čemu se radilo? -To je bio Riči.
Rekao je da se krije od Lafontenovih, ali ima traku
i želi da odete po njega. 31. i Halsted.
20 minuta.
Pre nego što sam stigao da dođem do još detalja, on je prekinuo.
Idemo. Svratićemo do kuće
i pokupiti one tamo da pođu s nama.
Možda treba da sačekamo minut. -Moj sin čeka.
Zašto ćemo da čekamo minut?
Hajdemo.
Šefe?
Možda treba da čekam ovde. Da ih držim na oku?
Potrebni su mi svi naoružani ljudi koje imam.
Stvarno želite da poverite Ričijev život nadanju
da nam ova noć nije namenila još preokreta?
Da đavo lično uleti kroz krov,
ne bih bio šokiran sada.
U redu.
U redu. Kaiševi i tregeri. Postaraj se da nikuda ne odu.
Hoćeš li mi reći s kim si razgovarao telefonom?
To je bio jedan od ljudi g. Bojla
koji je zvao da kaže da se još nije čuo s Ričijem.
Stanite, stanite. -Ili ću je ubiti sada
i svalićemo krivicu na nju mrtvu,
ili ću vas ubiti oboje i uradiću to sam.
Od tebe zavisi. -Potrebna vam je njena pomoć.
Zbog čega mi treba njena pomoć?
Roj Bojl će ušetati direktno u zasedu.
Ko će ga zaskočiti? -Lafontenovi.
A kako će Lafontenovi tačno znati gde da ga zaskoče?
Jer će im Mejbl reći. -Ja? -Da, ti. -Zašto ja? -Zato što si ti cinkaroš.
Spavala si s Ričijem Bojlom.
Stalno si ga slušala dok priča
o sve žešćem ratu njegovog oca protiv Lafontenovih
i videla si svoju priliku.
Prodala si informacije Lafonten
kako bi konačno mogla da odeš iz Čikaga.
Ali Fransis je paranoičan.
Mislila si da će te on razotkriti pre ili kasnije.
Pa si pomogla FBI-u da postavi prisluškivač.
Ako bi FBI sredio Bojlovu bandu, ti bi se izvukla.
Ali nisi računala na jednu stvar:
Autfit.
Rekli su Bojlovima za prisluškivač. Riči je tebi rekao.
Šta si mogla?
Rekla si Lafonten.
I ponadala si se da će se međusobno poubijati
pre nego što te nađu.
Ti imaš svoj maheraj. Ja imam svoj.
Ti si bila cinkaroš? -Čitav život
gledam kako vi pijavice ispijate ovaj kraj.
Uživaću
dok sedim u kafeu u Parizu i čitam o tvojoj sahrani.
Ti si ukrala traku? -Ne. To sam bio ja.
Znao si šta radim, i umesto da me sprečiš, ti si pomogao.
Da. -Jebi se. Mogu sama da se pazim.
Ako ne pozove Lafontenove u naredna...
dva minuta, rekao bih,
Roj Bojl će se vratiti, neuspevši da nađe svog sina.
Na kraju će naći Ričija, i onda će pobiti sve nas.
Ili Mejbl može reći Lafontenovima gde da ga zaskoče
i ponudi im da proda traku.
Recite mi, ako Roj Bojl i celokupna njegova vrhuška umru večeras,
ko će biti šef njegove organizacije?
Primio sam 6 metaka za tog čoveka. -A koliko je on primio za vas?
Zahvaljujući njemu sam ovakav kakav sam danas. -A danas je dan
otkad vam više nije potreban.
Misliš da ću tako lako izdati Roja Bojla?
Ne, ne mislim da je lako.
Mislim da je opcija A: Svi ćemo umreti.
A opcija B je: Vi ćete upravljati Bojlovom organizacijom.
Zovi.
Ja nisam ovde.
Dobro veče. ...Stetson.
Stetson. Da...
Roj Bojl...
Halsted.
Lafonten...
Lafonten hoće da sklopi dogovor. Traku za novac. Za jedan sat.
Nisam znao da govoriš francuski. -Fransise,
koliko ti stvari o meni ne znaš...
Šta se stvarno dogodilo Ričiju?
To je Lafonten. Sakriću se pozadi.
Čim vidite novac, dajte mi signal.
"Sve je na broju." A onda... -Ovo je glupa ideja.
Ne daš li mi signal, izleteću i pucaću nasumično.
Kad Lafonten umre večeras, neću samo da predvodim našu bandu,
nego ću ih uvesti i u Autfit.
To je najmanje što mogu. Za Roja.
I nas će ubiti.
Dobro veče. Kasno otvarate.
Radimo na zakazivanje. Ovo je g. Berling.
Nisam znala da ovaj grad ima ovako prefinjene šivače.
Hvala. -Znaš li da šiješ odeću za damu?
Ne znam. -Šteta.
Ja možda imam predstavu.
Kakvo veče za vas, narode.
Profesionalni rizik, gospođo.
Ko od vas ima moju traku? -Novac prvo.
Izvolite.
Izgleda... -Gđo Lafonten,
pokušavate li da nas opljačkate? Gde je novac?
Nećemo vam pokazati traku dok ne vidimo novac. -Traka prvo.
Kako da znam šta je na njoj? Moram da čujem.
Izgleda da ćete morati tek tako da nam verujete.
Možda ćemo moći da verujemo jedni drugima.
Dobro.
Napravimo dogovor.
Vi meni dajte novac, ja ću otići.
Moći ćemo da se ubijamo neki drugi put.
Znaš šta me ljuti?
Vodim kockanje u ovom gradu ceo život.
Ali niko ništa nije rekao. Panduri, gangsteri, niko nije primećivao.
Sve dok nismo počeli da zarađujemo dobru lovu.
Bože, ovaj jebeni grad.
Od prvog dana, ljudi poput mene, ljudi poput našeg engleskog prijatelja,
dolazimo ovde i postajemo neko i nešto.
Čim dovoljno veliki postanemo, vi kreteni se pojavite,
sa zalizanom kosom, izglancanim cipelama,
i to otimate.
Kao razmaženo dete koje bi radije da slomi svoje igračke
nego da gleda nekog drugog da se igra s njima.
Stoga priznaću...
da sam osetila zadovoljstvo ranije
kod 31. i Halsteda kad sam uperila pištolj u glavu Roja Bojla
i gledala ga kako umire onako kako je i živeo.
Zažalio je što me je ikad sreo. -Gospođo,
nemate razloga da se plašite ovog čoveka. -Zašto?
Jer sam ranije večeras, uklonio sve metke iz njegovog pištolja.
Još neke ubice ovde za koje bi trebalo da znam?
Samo vi.
Šivač.
Uvek sluša, nikad ne govori.
Ali niko se ne zapita: "Šta se dešava u njegovoj glavi?"
Ja nisam šivač, gospođo. Ja sam krojač.
Krojač.
Doviđenja.
Otkriće nas.
Svi Bojlovi su mrtvi.
Autfit, onda. -Zašto bi nas Autfit tražio?
Jer smo uzeli traku koju svi tra...
Golom oku se čini da se odelo sastoji od dva dela...
Traka. -Od sakoa i pantalona.
Lažna je. -Ali ta dva naizgled osnovna dela
sastoje se od četiri različitih materijala. -Autfit nikad nije
čuo za Roja Bojla.
Nisu oni slali one poruke. Ti si.
Planirao si ovo mesecima.
Sve što se desilo.
Ti si to namestio.
Ovo sadrži sve ono što se desilo ovde ove večeri.
Dovoljno da osudi preostale Bojlove za desetak zločina
i gospođu Lafonten zbog ubistva Roja Bojla.
Hoćeš li je ubaciti u sanduče
našeg prijatelja u FBI-u? Dok ideš prema...
Možda je najbezbednije ako
ne znam. Ali idi na neko sjajno mesto.
A ti? -Već sam počinjao od nule.
Biće lakše drugi put.
Pođi sa mnom. -Ne.
Ne, pođi sa mnom. Možeš mi pokazati stvari koje si već video.
Nećeš provesti svoje najbolje godine brinući o mojim preostalim nekoliko.
Bez problema sam brinula o sebi. -Da.
Znajući tebe, prilično sam siguran da si se postarala
za sve one ubice.
S druge strane...
Ne bi se više pretvarala da si jedna od njih, zar ne?
Kamo sreće da sam mogla da je upoznam.
Tvoju pravu... Znaš.
Svidela bi joj se.
Finiširanja, za mene, mogu biti najteži deo.
Ne zato što je neophodna veština za te poslednje korake,
stavljanje nekoliko dugmeta, zatvaranje nekoliko ivica,
već zato što ako si uradio svoj posao,
sva istinska umešnost već se odigrala.
Finiširanja su puka neizbežnost.
Kod finiširanja se morate pomiriti s činjenicom
da je savršenstvo neophodni cilj,
upravo zato što je to nedostižno.
Ako ne stremite savršenstvu, ne možete stvoriti ništa veliko.
Međutim, istinsko savršenstvo je nemoguće.
Ne.
Stani.
Na kraju, morate se pomiriti
s porazom.
Bio sam kao ti nekad.
Bio sam.
Zarađivao sam za život pištoljem.
Nožem.
Ponekad...
golim rukama.
Imao sam...
Imao sam dara, govorili su.
Ali to nije bila magija.
U pitanju je bio rad.
Jednog dana tražili su od mene da uradim nešto što nisam mogao.
Pa sam pobegao. Sakrio sam se. Sakrio sam se u Rou.
Izabrao sam profesiju, naučio zanat, i sreo svoju ženu.
Veru.
Zaljubio sam se. Dobili smo malu Lili. Zaljubio sam se opet.
Ali oni su me našli.
Našli su me.
Zapalili su mi radnju.
Moj dom.
Moj život.
Došao sam ovde da pobegnem od sveg tog nasilja.
Da pobegnem od sebe.
Koga sam upoznao svog prvog dana ovde?
Pretpostavljam da oblačim ovakvu odeću
da ubedim sebe da sam civilizovan.
Očajnički želim da budem dobar.
Nije savršeno. Morate da se pomirite s tim.
Kako?
Pa, sednete za svoj radni sto, rasprostrete alat,
i počnete iznova.
AUTFIT
Preveo: Bambula