ZIUA Z - 70 DE ANI
MAREA ESCAPADĂ
Două cappuccino şi două sendvişuri cu costiţă, Mick.
Păstrează restul.
Ciudat. Nu cred că te-am mai văzut cu bani în mână.
Uite-l !
Ai făcut cam mult până aici !
Ce comandaţi ?
Câte trei din toate, Mick !
Nu m-aţi aşteptat deloc, la urcare !
Salut, amice.
Un ceai cu patru cuburi de zahăr, te rog.
Te-ai mai îngrăşat niţel, Harold ?
Te simţi bine, draga mea ?
Da. Bine.
Ce mai faci ?
Edith !
Aici erai !
Unde credeai că o să fiu ?
Nu te-am văzut de câteva zile.
Ce spui ?
Am crezut că ai murit.
'Neaţa, Bernie. A fost frumoasă plimbarea ?
"Aţi văzut cumva..."
Ai niţică răbdare !
- Ce s-a întâmplat ? - Nimic.
Dar încă nu m-am fardat.
- Te-am mai văzut nefardată. - În 1973.
Aşa ceva nu se mai întâmplă.
Au adus ciocolate mai mari.
Şi o grămadă de lucruri noi. Prăjitură "Pădurea neagră".
Ceea ce nu mâncăm, desigur, fiindcă e de la nemţi.
Bernie !
Dacă vrei să vinzi ciocolată, nu porni un afurisit de război mondial.
Acum poţi să intri.
După ce mâncăm ceva,
te duc să te plimb pe faleză.
Când ne întoarcem, o să jucăm niţel whist
şi cred că au şi un stripper pentru tine.
Ce ?!
Partea asta din urmă am inventat-o.
- Te simţi bine ? - Nu.
Sunt al naibii de bătrână.
- Poftim. - Mulţumesc.
Bernie... ce-i asta ?
Ai văzut-o ?
E Torremolinos.
Ştiu asta. Dar ce caută acolo ?
A fost o vacanţă veselă. Îţi aminteşti de măgar ?
Îl chema Pedro.
Şi îi picaseşi cu tronc.
Pe măgar îl chema Manuel.
Pedro era stăpânul lui.
El era cel căruia îi picasem cu tronc.
Intră... dacă nu eşti de la tribunal.
Ţi-au pus ceva în ceai, azi-dimineaţă ?
Bună, Rene. Ce mai faci ?
Foarte bine, mulţumesc, Judith.
Ai venit la fix. Tocmai am făcut ceai. Vrei şi tu ?
Mi-ar face plăcere, Bernie, dar avem o inspecţie.
Nu poţi să spui că nu ţi-am oferit.
Cu ce-ţi putem fi de folos ?
I-am sunat imediat.
Îmi pare foarte rău, Bernie.
Am lăsat-o pe ultima clipă.
Ce aţi lăsat ? Despre ce vorbiţi ?
Excursia la plajele Zilei Z.
Bernie !
Îmi pare rău. E vina mea.
Ar fi trebuit să fiu mai organizat.
Fac şi aici un spectacol foarte frumos.
O să mă duc acolo.
Îţi mulţumesc că ai încercat.
- Da, mulţumim, Judith. - Nicio problemă.
- La revedere ! - Pe curând.
Da...
Ceai...
Apoi plajă.
- Avem noroc de zi cu soare. - Păcat că e vântoasă.
Bună, iubire.
- Te simţi bine ? - Da.
- Nu te-am deranjat, nu ? - Nu.
Eram trează.
Îmi iau pastilele.
Ce mai iei de acolo ?
Nimic... Le pun înapoi.
Da.
De restul, mă ocup mâine-dimineaţă.
Nu prea am... stare.
- Ar fi trebuit să fac excursia asta. - Du-te şi gata.
În Franţa ?
De ce nu ?
N-am cum. Ei organizează totul într-o excursie mare.
Aşa procedează ei. Nu poţi face asta de unul singur.
Dar tu ai face-o.
Nu te-aş putea lăsa singură.
Dar nu sunt singură !
- Am infirmiere în jurul meu... - Nu de asta e vorba.
Ai cam scârţâit cu sănătatea în ultima vreme.
Nu e momentul să plec val-vârtej într-o aventură.
Decât dacă e neapărată nevoie.
E în ordine !
- Mă duc la 16. - Ştiu.
- Mulţumesc. - Adele !
Bernie !
Te plimbi devreme, în dimineaţa asta ?
Da.
Ne vedem mai târziu.
Da... Pe mai târziu.
Fir-ar !
Mai taci...
Ultimul apel pentru cursa de 8:15 spre Ouistreham.
Către pasagerii pentru 8:15 ! Ultimul apel !
Linia de feriboturi P&O urează un călduros bun-venit
tuturor veteranilor şi familiilor lor care călătoresc spre...
V-aţi rătăcit, domnule ? Vreţi să vă duc eu ?
Ba bine că nu.
Şi eu sunt veteran. Dau o mână de ajutor, în weekendul ăsta.
- Mă fereşte de belele. - Da.
Vă supăraţi dacă mă uit la biletul dv. ?
Poftim.
Deci staţi în picioare tot drumul ?
- Da. - N-aveţi bilet cu loc ?
N-am mai găsit.
În cazul acesta, vă sugerez să vă faceţi criţă, la bar.
Bună idee.
Până simţiţi că nu mai aveţi picioare. Aşa ca mine !
Da, am călcat pe o mină, în Helmand, acum cinci ani.
- Ai călcat pe o mină ? - Am noul "ciot" de doar şase luni.
- Fir-aş să fiu ! - Apropo, la ce armă aţi luptat ?
Marina Regală. Caporal.
- Da. - "Sparks". Bernard Jordan.
- Dulceaţă ? - Poftim ?
Vrei puţină dulceaţă ?
Da, te rog !
Cum vă descurcaţi ? Amândoi în aceeaşi cameră.
- Aveţi destul loc ? - Eu am.
Dar eu sunt ordonată.
Uite numai ce dezordine a lăsat.
Mulţumesc.
Eu tot cred că n-ar fi trebuit să facă asta.
Eu trebuie să fiu aici, pentru că trebuie să fiu îngrijită.
Dar el ar mai fi putut rămâne acasă.
Îi e dor de tine !
Mi-a spus mie.
El unde e ?
- Poftim ? - Bernie !
A ieşit.
Măiculiţă ! Delicios.
Cu tine am terminat.
Ai cutia cu dozele, pentru mai târziu.
Şi eu... am plecat.
Bine !
- Pe curând, Rene. - La revedere.
- Vă descurcaţi ? - Da.
Pe aici. Da, mulţumesc.
Ceremonia e mâine, şi...
O să ne atârnăm rufele la uscat pe Linia Siegfried,
Dacă Linia Siegfried mai e acolo.
Mamă dragă, eu îţi scriu De undeva din Franţa.
Sper ca scrisoarea mea să te găsească bine.
Sergentul zice că mă descurc bine, Că sunt un soldat şi jumătate.
Uite-un cântecel de-al nostru, Care te va face să râzi.
O să ne atârnăm rufele la uscat pe Linia Siegfried.
Ai ceva rufe murdare, mamă dragă ?
Cum nu mai avem nimic de zis, să le mai aplaudăm o dată
pe Lizzy Lou, Annie Daisy şi Lady Jane, "The Candy Girls" !
Te simţi bine ?
Îmi pare rău, n-am vrut...
Omul ar trebui să poată face... unele lucruri... în linişte.
Însă eram îngrijorat. Păreai... să nu fii în apele tale.
Nu. Sunt... bine.
Încă nu m-am obişnuit cu legănatul pe valuri.
Şi am fost în marină !
Sigur. Arthur. Arthur Howard-Johnson.
E un nume lung. Ştiu.
Bernie. Bernie Jordan. Mă bucur să te cunosc.
Mai vrei un pahar ? Tocmai mă duceam la bar.
Asta dacă nu cumva vrei să ieşi pe punte. Cu toţi ceilalţi.
Nu. Nu, mulţumesc.
Dar... bine.
Tu nu... Şi categoric nu tu.
Fifi !
Dumnezeule ! Uită-te la tine !
Minunat !
Stai...
Fifi, m-ai ajutat să-l găsesc.
Faci minuni, să ştii.
Aşa !
Haide ! Mai repejor ! E ca la cimitir aici, Domnu' Melcu'.
Prea încet ?! Obrăznicătură !
Hai, băieţi !
Haide !
Vreau să te duc undeva.
- Da ? - Numai dacă vrei.
- E un loc... - Ştii...
Cu tine, aş merge oriunde.
Absolut oriunde.
Aşteaptă !
Intră.
Sfinte Sisoe ! Au intrat spărgători aici ?
Cu atâtea lucruri împrăştiate, poţi să te împiedici.
Ar trebui să le strângi.
Cineva s-a trezit azi cu faţa la cearceaf.
Asta, în cazul în care a fost în pat.
Ai nişte cearcăne foarte pronunţate.
Iei ceaiul jos în seara asta, sau aici ?
- Aici. - Şi Bernie la fel ?
Ştiu şi eu... Habar nu am, fiindcă încă nu s-a întors.
Serios ?
Spune-i să sune jos când se hotărăşte.
Bine.
Bine atunci, Rene. Trebuie să trec şi pe la restul.
Te simţi bine, Rene ?
Nu e nimic. Doar un junghi.
Stai jos. N-ar trebui să stai în picioare.
Mi-e bine.
Am pastile peste pastile.
Doctorul... îşi face vizitele. Îl chem.
Adele, te-ai panicat !
Mulţumesc.
Cu cine ai venit, Bernie ? Vreo asociaţie, sau...
Nu. Sunt pe cont propriu.
Am întârziat puţin.
Eu ţi-am spus că am fost în marină.
Tu n-ai zis un cuvânt.
Forţele aeriene. Comandant de bombardier.
Am fost în Halifax. Tractam planoare, bieţii de ei.
Apoi mă întorceam la sarcina mea de a bombarda oraşul Caen.
Am trecut peste el de patru ori. În final, l-am făcut una cu pământul.
Eu n-aş fi putut urca în văzduh. Ameţesc şi la etajul autobuzului.
Acolo, sus, era mult mai sigur decât jos, under erai tu.
Dar după aceea ? Cu ce te-ai ocupat ?
Am fost directorul uneia dintre cele mai bune şcoli publice din Anglia.
- Îţi vine să crezi ? - Te cred.
Cu accentul tău, ai putea tăia sticlă.
De câte ori ai fost în Franţa ?
Asta e prima mea dată.
De fapt... dacă mă scuzi...
Trebuie să dau curs uneia dintre neplăcerile bătrâneţii.
E bine.
E angină.
Ştim că ţi se întâmplă.
Durerea s-a dus. Mă simt ca o impostoare.
Rene, o să-ţi prescriu nişte pastile cu glicerină.
Dacă mai simţi durere în piept,
pui una sub limbă şi o laşi să se dizolve, bine ?
Bine.
Dacă eşti îngrijorată, rogi pe cineva să mă cheme.
Şi trebuie să te menajezi, Rene.
Cu tot respectul, doctore, acum vreo două săptămâni
îmi spuneai să profit la maximum de timpul meu.
Tu erai, nu-i aşa ?
Desigur.
Înţeleg.
Mulţumesc.
Am încercat la cafeneaua de pe faleză, la prăvălia din Lansdowne...
La "Leul roşu"... Nu l-a văzut nimeni.
Atunci unde este ?
Are aproape 90 de ani ! N-are cum să se fi dus departe.
- Despre Bernie vorbiţi ? - Da.
Dacă ea nu se simte bine, el o să vrea să fie lângă ea.
Numai că a dispărut de pe faţa Pământului.
E în Brighton.
- Poftim ? - Acolo se ducea.
Pleca din Hove... când m-am întâlnit cu el.
Te-ai întâlnit cu el ?
- Da. - La ce oră ?
Pe la şase fără un sfert.
Şase fără un sfert ?! Şi nu te-ai gândit să spui ceva până acum ?
Până acum n-am ştiut că-l căutaţi !
Cum se simte, doctore ? E totul bine ?
Da. Se odihneşte.
Ar trebui să stea liniştită vreo două zile.
Fiţi cu ochii pe ea.
Bun. Atunci mă întorc la ceilalţi.
Martin... Bernie. Nu pomeneşti de el, bine ?
Ultimul lucru de care are Rene nevoie acum e un stres în plus.
Iar tu... vino cu mine.
- Unde mergem ? - Să urmăm protocolul.
Vino !
Jordan !
Am ajuns la Calais. Haideţi !
Pas alergător ! Glumesc.
Să mergem !
O să luptăm cu ei pe plajă !
Aici erai !
- Îmi pare rău, Arthur... - E în ordine. Sincer.
Ţi-am adus asta. E tot ce aveai la tine.
Ascultă, ai unde să stai, aici ?
- Nu. - E în ordine. Sincer.
De-asta te întreb. Ai putea să vii cu noi.
Acela e grupul meu. Nu ne deranjezi deloc.
E foarte amabil din partea ta, însă cu banii...
Avem o grămadă de loc în autocar şi eu am o cameră dublă, gata plătită.
Nu te costă niciun bănuţ.
În orice caz, nu m-ar deranja puţină companie, Bernie,
ca să fiu sincer, dacă eşti de acord.
Mulţumesc frumos.
Vino ! Să plecăm de aici.
Sunt sigură că e teafăr. Dar au trecut nouă ore. Trebuie să... Ştiţi.
Nu... Aţi făcut ce trebuia.
O să circul aceste detalii şi... o să anunţăm şi pe Twitter.
Se poate dovedi foarte eficient.
Avem poza lui. Asta e principalul.
Anunţ toate echipajele. Poate sun şi la spital.
Ca să fie la curent.
Pentru orice eventualitate.
Rene ?
Rene !
Sunt aici.
Unde erai ?
Sub pat. Am căutat ceva şi am găsit. O floare presată.
Ce ?
O floare. Am presat-o.
Ar trebui să stai liniştită, nu să scotoceşti prin cameră.
Linişteşte-te. Mi-e bine.
Încerc să fiu mereu atentă la tot şi toate.
Foarte bine.
Foarte, foarte bine.
În orice caz, ţi-am cumpărat ceva.
Peşte cu cartofi prăjiţi !
Adele !
E absolut minunat.
Unde e Bernie ? Martin aduce şi porţia lui, mai târziu ?
Feţişoara ta drăguţă !
Te duc cu preşul.
Bernie !
A plecat fără să spună.
Toată lumea ştie, dar nimeni nu vorbeşte despre asta,
fiindcă se tem că o să mă dea gata.
Nici eu n-am zis nimic despre asta,
ca să mă asigur că are destul timp să ajungă acolo.
- Unde să ajungă ? Unde este ? - E în Franţa.
Ce naiba caută acolo ?
Participă la comemorarea Zilei Z.
Dar n-a mai prins loc în excursia oficială !
Şi atunci s-a dus singur.
La 90 de ani ?
Peste Canalul Mânecii ?
A mai făcut asta.
Numai că atunci, desigur, trăgeau în el.
Nu pot să cred.
M-am simţit atât de vinovată că n-am verificat, de dimineaţă...
Ba chiar ţi-am cumpărat un peşte mare, Rene.
Atâtea remuşcări aveam !
Şi uite-aşa...
Spune, Vicky.
E teafăr. E în siguranţă.
Am fost anunţaţi că e în Franţa.
Poftim ?!
E în Franţa !
Se pare că e un veteran al Zilei Z.
N-a mai prins loc în excursie, aşa că a plecat singur.
Numai că nu s-a ostenit să spună nimănui.
Bravo lui !
Bătrânul are încă viaţă în el !
Sergentul vrea să dau un anunţ de încetarea căutării. Ce să scriu ?
Exact asta. E erou de război.
A vrut să facă ce trebuie numai că n-a putut,
aşa că a şters-o, frumuşel, din căminul pentru bătrâni.
Hashtag "Marea escapadă".
Eu am terminat.
Se face o excursie organizată, de aici,
la un muzeu sau o expoziţie, dacă te interesează.
Nu. Eu o să mă plimb pe plajă.
Da.
- La Sword, nu ? - Da.
Vorbim.
Foarte bine. Atunci ne vedem mai târziu.
Pe curând.
Bonjour.
Noroc !
PLAJA SWORD
Amice, nu putem debarca în asta, nu ?
De ce mama naibii mă întrebi pe mine ?
Fiindcă tu ai mai făcut asta, nu ?
Mişcaţi-vă !
Cu primul lot !
Cum a fost ?
Floare la ureche.
- A mers strună. - Da...
- Tir inamic ! - Lucrurile astea sunt bine pregătite !
Mişcaţi-vă !
Mai repede !
Monsieur !
Monsieur...
Ce este ?
Vă mulţumesc, domnule. Mulţumesc.
Bine. "Merci".
Bernie !
Aici !
Vino !
- E totul în ordine, domnule ? - Mulţumesc.
Cum te-ai descurcat ? Bine ?
Bine.
Desigur.
Dar acum eşti aici.
Bea ceva.
Prietenul nostru american...
Marshall... se potriveşte.
s-a oferit cu amabilitate să plătească vinul pentru toată masa, toată seara.
Sunt foarte obosit.
Mai stai. O să-ţi facă bine, bătrâne.
Domnilor, el este prietenul meu Bernie.
Marina Regală.
Lumea e mereu mai acceptabilă când e văzută printr-un pahar, Bernie.
Important e că în cele din urmă toate s-au rezolvat cu bine.
Da ! După ce cineva i-a dat de urmă lui Bernie în Franţa
şi s-a asigurat că e bine.
Bernie e un om foarte descurcăreţ.
Şi, apropo, Adele, peştele a fost foarte bun.
Bernie o să fie tare supărat că n-a mâncat şi el.
Deşi acum mi-l închipui înfulecând o farfurie cu melci.
Nu, Judith ?
- Mare figură eşti. - Zău aşa.
E mult prea serioasă. Trebuie să se mai relaxeze.
Altfel o să-şi strice sănătatea.
Hai să te schimb. Ţi-am pregătit patul.
Ce ai pe braţe ?
Nu-ţi plac ?
Doar dacă ai de gând să lucrezi la bâlci.
Dar ce zice mama ta despre ele ?
Nici nu cred că a observat.
Aşa că Richard a spus, "Regret nespus, părinte,"
"tu te referi la avionul acela, Fokker."
Am crezut că se referă la cu totul altceva !
Mai ia o măslină. Absoarbe băutura ca un burete.
Ora nouă ! Cine se culcă la ora nouă ?
Doar excitaţii şi infirmii.
- Rene ! - Ce este ?
N-aţi inventat voi asta.
- Ce faci ? - Exerciţiile mele pentru genunchi.
Bernie mă ajută cu ele, dar, desigur, el nu e aici.
Vrei să încerc eu ?
Ai vrea, Adele ? Ar fi minunat.
Trage de genunchi în sus, un pic...
şi pe urmă trage-l în jos.
- Aşa ? - E perfect.
În război, dacă mă duceam la dans,
mă rădeam pe picioare,
apoi luam o grămăjoară de frunze de ceai umede,
le înveleam în muselină şi-mi tamponam picioarele cu ele.
Le dădeam un pic de culoare.
Ca un autobronzant.
Întocmai.
Numai că trebuia să ai grijă.
Dacă te încingeai şi începeai să transpiri,
te trezeai că te zbânţui într-o baltă de ceai.
Mulţumesc. Ajunge.
Adele...
Eşti o fată foarte bună.
Mă bucur că ziua s-a sfârşit astfel.
Totul e în regulă, cum ai zis.
Da. Mulţumesc.
Atunci... ne vedem mâine.
Ascultă ! Când ajungi acasă ia o linguriţă, pune-o în frigider,
apoi apas-o pe cearcănele alea de sub ochi.
O să dispară şi n-o să ştie nimeni că ai fost toată noaptea la o băută.
Ce prostie...
Zău aşa. Crezi că am ieşit din burta mamei acum 150 de ani ?
Şi uite-aşa...
Domnilor, ne ducem la instrucţie !
- Şi mulţumesc din suflet. - Cu plăcere !
- Ne vedem mâine. - Ai grijă !
E timpul să plecaţi !
Nu ştiu de ce faci atâta zarvă !
E timpul să plecaţi, domnule.
- Nu, domnule... - Serios...
Bernie !
Care e problema ?
Niciuna. Vreau doar să mai beau ceva.
Nu, domnule. Am închis.
Ticălos nenorocit !
- E în ordine. - Ieşiţi !
E în ordine. E cu noi. Rezolvăm noi, nu vă faceţi griji.
Stai jos !
- La ce se uită ? - La nimic.
De ce nu te duci înapoi la hotelul tău ?
Fiindcă nu sunt un afurisit de bebeluş !
Dumnezeule... Vreau doar...
Vreau doar să beau ceva.
Nu fac niciun rău nimănui.
O să dai de belea.
Vino.
Bine.
Ştiu unde e. Chiar după colţ.
De-asta e greu, nu ? Când te întorci acasă.
Nu dispare nimic, nu ?
Lucrurile din cap.
Cum ar fi că nu laşi niciodată un camarad în urmă.
Chiar dacă e un tâmpit, îl iei în spate şi-l scoţi din zona periculoasă.
Da... Mi-a fost dor de asta.
Soldat britanic, zici ?
Toţi pentru unul.
Şi unul pentru toţi !
De fapt, cred că a fost un soldat francez.
- Ia uite ! - Ai grijă !
Ai terminat ?
- Înapoi pe vas ! - Ce e ?
Noi am început mai devreme ca voi.
Ca în Al Doilea Război Mondial.
- Nu mai aduce vorba de asta ! - A fost o plăcere.
Ar trebui să iei un pahar cu apă lângă tine.
O să iau.
E... o idee bună.
De fapt... acum mă simt bine.
Nu mai am ce să vomit, ceea ce e acelaşi lucru.
Apropo... ţi-am făcut rost de un bilet.
La evenimentul oficial.
În arenă. Începe la ora 11.
Cum ai reuşit ?
Ţi-am zis. Americanii !
E incredibil ! Stai chiar în spatele reginei
şi al preşedintelui Obama.
Normal.
Oricum... Noapte bună, Bernie.
- Noapte bună. - Mulţumesc că ai avut grijă de mine.
Şi de Scott.
Sper că nu ţi-am stricat ziua.
Nu te prosti.
Mă bucur că pot fi de ajutor.
- Noapte bună. - La revedere...
Adăpostiţi-vă ! Aşteptaţi !
Ai o ţigară ?
Nu pentru mine. Pentru tine.
Tir inamic !
Cum te cheamă ?
Douglas...
- Douglas Bennett. - Eu sunt Bernie.
- De unde eşti, Douglas ? - Nottingham.
Sunt din Nottingham.
Sherwood Rangers.
La fel ca astea... Player's.
Iubita mea lucrează în fabrică.
Pregătiţi-vă !
Ea este.
E ceea ce se numeşte "Înger Player's".
- Nu mai spune ! - Da.
Arată de milioane, nu ?
Ce-i asta ?
E scrisoarea mea... Dacă dau ortu' popii.
Pregăteşte-i, Jordan ! Debarcăm !
N-o să ai nevoie de scrisoarea aia, Douglas...
Tu eşti ca mine. Un supravieţuitor.
Bernie !
Bernie ?
Ce e cu tine ?
E în ordine... Bagă-te înapoi în pat.
E în ordine.
Spuneam ceva ?
Nu. Dar am auzit un zgomot, m-am uitat şi...
Şi te-am văzut.
Ţi se întâmplă des ?
Da, dar numai din când în când.
Fratele meu era somnambul.
I s-a declanşat în şcoala pregătitoare. Sinistru loc.
Aia i-a pus capac.
Şi tu eşti somnambul ?
Nu. Eu adorm imediat.
Asta ar trebui să faci acum.
Criza a fost evitată.
Nu... E în ordine.
Nu mă deranjează să mai stau puţin treaz.
De fapt, cred că o să iau o aspirină.
N-ar trebui să beau deloc.
Iei medicamente ?
Eu iau o grămadă.
Nu, eu...
Sunt alcoolic.
Îmi pare rău, asta e cam...
E cam...
Dar pentru asta sunt aici.
Ficatul meu e dus. Nu voi mai putea veni la a 75-a aniversare,
asta e sigur, aşa că era acum sau niciodată.
N-am ştiut.
- N-aveai de unde. - Nu.
Mă pricep s-o ascund.
Uneori.
Tu...
Ai auzit de Charles Causley ? E poet. A scris despre război.
Ştii că n-am auzit de Charles Causley.
A fost în marină, ca tine, aşa că ştia despre ce vorbeşte.
Oricum, a scris "La cimitirul britanic de război, Bayeux".
E vorba de cimitirul de aici, din apropiere, de la Bayeux.
Cred că ştii locul.
Am auzit de el.
Sunt aproape cinci mii de morţi acolo.
Britanici, toţi.
Aproape toţi ucişi în timpul debarcării din Ziua Z.
Printre ei... şi fratele meu.
Ironia e că n-a murit în luptă.
Era în aviaţie, ca şi mine, şi fusese doborât deasupra oraşului Essen
cu vreo două luni înainte şi... am presupus că a murit.
Dar el reuşise să scape şi să ia legătura cu Rezistenţa.
Era în drum spre casă.
Spre Anglia.
Şi era ascuns în Caen când eu...
Am făcut oraşul una cu pământul.
Iisuse...
Am ucis vreo trei mii de oameni.
Civili. Cei de la sol.
M-am întrebat adesea dacă Clive a fost omorât de o bombă a mea.
Îţi spun asta, Bernie, pentru că...
N-am fost niciodată la mormântul lui.
Dintr-un motiv sau altul, n-am putut. Dar asta voiam să fac !
În după-amiaza asta urma să mă duc, în sfârşit... să-i aduc un omagiu.
Dar nu m-am dus.
În loc de asta, am rămas în oraş şi m-am făcut pulbere.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău, n-ar trebui să te încarc cu poveştile mele de prost gust.
Numai că...
Din când în când, cunosc pe cineva
care mă face să cred că aş putea fi altfel.
Poate că aş putea să mă lupt cu demonii mei, numai că...
Trebuie să fii curajos ca să faci asta.
Mai e foarte puţin.
Nu trage cu ochiul. Am zis să nu tragi cu ochiul !
Nu fac asta.
Ai grijă.
Acum poţi să te uiţi.
Da... i se spune "ora sfântă".
Lumina e cu totul altfel...
decât în oricare alt moment al zilei.
În mod normal, la ora asta dormi.
E cel mai frumos lucru pe care l-am văzut vreodată.
Ce este ?
E o floare de măceş. Le ador. Sunt superbe.
Da ?
Ce e ?
Sunt limitate, nu ?
Cunoştinţele tale despre natură.
Bine !
Trebuie să-ţi dai seama că n-am mai văzut
o căpiţă înainte să fiu încartiruit aici.
Dar învăţ.
Aşa !
Acum n-o s-o mai uit niciodată.
Mai ales că e rudă cu trandafirul, floarea mea preferată.
Fiindcă e englezească sută-n sută.
- Şi animalul meu preferat... - Lasă-mă să ghicesc.
E... câinele ?
- Îi iubesc. - Şi eu la fel.
Care-ţi place cel mai mult ?
Nu pot să-ţi spun. O să mă consideri un fătălău.
Pudelul !
Îţi plac pudelii.
Şi ?
Sunt atât de deştepţi !
Mătuşa mea a avut unul care ştia să numere.
Şi... nu lasă păr pe canapea,
plus că, dacă mergi cu autobuzul, sunt de mărimea perfectă ca să...
Rene...
Bernie...
'Neaţa, Rene ! Micul dejun e gata.
Vin !
Dumnezeule ! Sunt în Piccadilly Circus !
Bună dimineaţa şi ţie.
Voi n-aţi văzut ce am văzut eu adineaori.
Adele, ar trebui să pui nişte bani deoparte pentru chirurgie plastică.
Ăsta e sfatul meu... în general.
- Ţi-am pus şi ceaiul acolo. - Mulţumesc.
Ce-i asta ?
Scuze, am dat drumul mai devreme. E o emisiune specială.
Cu toate plajele. Asta e cea pe care e Bernie.
- Plaja principală. - Nu se poate...
Poate-l vezi la televizor, Rene.
Ia uite ! Tot cuceritor !
Ştiam că va fi o ceremonie mare. E a 70-a. Dar nu chiar atât de mare.
Sigur că este. Oamenii iubesc războiul... privind în urmă.
Şi regina e acolo ! Oriunde se duce, evenimentul stârneşte interesul.
Normal !
Să-ţi mai umplu cana.
Este...
Dă mai tare !
...o formă de recunoaştere oficială,
după ce s-a aflat că acest veteran a fost atât de hotărât să onoreze...
Aţi văzut ? Deschideţi televizorul !
E deschis, ne uităm.
...în propriile mâini şi a întreprins ceea ce a fost numit, acum,
"Marea escapadă".
Escapadă ?
Bravo, Bernie Jordan !
Ce ne poţi spune, Jo ?
Bună, Laura. După ce a fost informat
că nu poate pleca într-o excursie organizată,
ieri-dimineaţă, în timp ce majoritatea rezidenţilor
căminului Pines din Hove...
- Suntem la televizor ! -...încă dormeau duşi...
Linişte !
Suntem la televizor. Mamei o să-i placă la nebunie.
...a plecat spre coastă.
Apoi, bazându-se pe feribotul-taxi...
E un erou, Rene. Un erou adevărat !
Rene, ai văzut asta ?
"MAREA ESCAPADĂ"
- ...a sosit în Franţa... - Sper că nu-i bate la cap pe francezi.
Du-te naibii.
O lecţie binevenită pentru noi toţi, cred.
Bărbaţi de 90 de ani iau din nou cu asalt plajele Normandiei.
Jo ?
Nimeni nu ştie exact unde e în clipa de faţă.
Dar toţi sunt siguri că, în Bernard Jordan,
lumea a descoperit un bătrân soldat
care nu va ezita niciodată să răspundă când îl cheamă datoria.
- Ce poveste minunată ! - Absolut.
Scuză-mă, am o prostată cât o navetă spaţială.
Nu putem face asta, Arthur.
Trebuie să mergem... la Bayeux.
Nu ! Am zis că nu pot, chiar dacă eşti tu cu mine.
Eu trebuie să fac asta.
Nu înţeleg.
Trebuie să mă duc acolo şi tu trebuie să vii cu mine.
Doamnelor şi domnilor, ceremonia va începe peste 15 minute.
- Vă rugăm să vă îndreptaţi... - Sunt toţi în arenă, pun pariu !
Aşa e. Vino !
Mulţumesc, Antoine. Grozav.
S-a făcut. La revedere.
- Va fi încântat să vă ducă. - Minunat !
- Vine imediat. - A spus cât ne costă ?
Nu... E plăcerea lui.
Mulţumim din suflet !
- Poftim. - Mulţumesc.
Maurice, mi-ai pregătit celălalt rând ?
Şi, de data asta, nu-i lăsa să plătească, da ?
Desigur, domnule. Vă servesc imediat.
Vă rog... Cine sunt aceştia ?
Sunt nemţi.
Ce caută aici ?
Acelaşi lucru ca şi voi, cred.
Îşi onorează camarazii căzuţi la datorie.
Erau pe plajă, în Ziua Z ?
Heinrich era.
Günther a fost pe Juno, la fel ca Jens.
Ceilalţi trei au apărat Omaha.
Crezi că aş putea vorbi cu ei ?
Nu mă vor considera mojic, nu ?
- Arthur, Bernard. - Vă rog.
Au luat parte la debarcare. Au vrut să vă salute.
Îmi pare bine.
Mă bucur să vă cunosc.
Vrea să ştie ce aţi făcut, atunci.
Eu, Marina Regală. El, Forţele Aeriene Regale.
Iar tu erai aici, Heinrich.
Asta era plaja ta.
Da.
Sword.
Şi eu la fel.
Poţi să-i spui că-i dau lui biletul acesta ?
Ar trebui să te duci acolo.
Spune-i că ar trebui să facă asta.
Tu îl ai pe al tău, Arthur ?
Avem doar două.
Dar... sunt locurile cele mai bune.
BAYEUX 35 KM
- "Am mers... Am mers..." - Poftim ?
"Am mers până la..."
- Rene ! - Rene, câteva cuvinte !
Da !
Te simţi bine ?
Mi-am tot făcut griji. Toată tevatura asta...
Tevatură ?! Asta crezi că e ?
Nimeni nu ştie dacă el e bine, sau măcar unde este.
- Rene... - Era ceva între mine şi el.
Aşa a fost mereu, când era vorba de război.
E treaba noastră.
Acum, îşi bagă toţi nasul în ea.
Şi asta înseamnă să cauţi beleaua cu lumânarea.
Trebuie să ţii capul plecat
şi privirea aţintită în faţă...
Altfel se întâmplă lucruri rele.
Bună, Rene !
Am fluturat batista, la plecare.
L-am lăsat să plece.
Când, de fapt, ar fi trebuit să spun...
"Nu te urci pe vasul ăla, Bernard Jordan."
"Nu te urci."
Şi pe urmă am făcut-o iar.
"Am mers... Am mers acolo unde..."
"în mormintele lor vorbitoare"
"şi în cămăşile lor de pământ zăceau, cinci mii..."
"Când istoria..."
"Când istoria, cu zece izbucniri de foc..."
"Devorase..."
"Devorase... aerul înroşit."
Bernie ! Bernie, amice, vreau să-mi faci un serviciu !
Ce faci ?
M-am gândit la ceva.
Dacă mă înec ?
Ce ?!
S-ar putea să mă înec şi atunci s-a zis cu mine, nu ?
Şi asta, dacă mă găsesc. Marea m-ar putea duce în larg...
- Bennett ! - Treci înapoi în tanc !
Ia-o. Pentru orice eventualitate.
Bernie, te rog !
Ia-o !
Adresa e în partea de sus. O cheamă Vera.
Şi, Bernie, dacă e nevoie, ştii tu, trimite scrisoarea...
Pregăteşte-l, Jordan !
Ai să te întorci, ţi-am zis !
Spune-i Verei că am zis despre ea că a fost...
- Ţi-am spus... - Că a fost fără pereche.
Salut, Douglas.
D. BENNETT CORPUL REGAL DE BLINDATE
Îmi pare foarte rău.
Ce irosire !
Nu-i aşa ?
Ce irosire !
Ce este, Bernie ?
Ce s-a întâmplat ?
Nimic. Mi-e bine.
Misiune îndeplinită.
Aşa e.
Vrei... să luăm prânzul ?
Sau...
Ce vrei să faci acum ?
Vreau să mă duc acasă.
Să-mi văd iubita.
Ce înseamnă asta ?
Nu cred că ne vom mai vedea.
Nici... dincolo ?
Asta-i doar o mare prostie, Bernie. Ştii asta !
A fost o onoare.
O onoare absolută.
Asemenea.
Bernie !
- Renunţasem să te mai caut. - Ce faci ?
- Vreau să-ţi dau ceva. - Ce anume ?
- Un "croissant". - Un ce ?
Un "croissant". Felul de mâncare naţional al Franţei.
Arăta mult mai bine ceva mai devreme.
Voiam să-mi cer scuze pentru purtarea mea de aseară.
Sincer, nu ştiu ce m-a apucat.
Zău aşa... Eşti tânăr.
Nu te mai gândi.
Îţi mulţumesc.
Mulţumesc, Bernie.
Fiindcă mi-ai fost inspiraţie.
Tot ce ai făcut, conduita ta...
Cei ca tine mă fac să mă simt mândru şi onorat să fiu parte...
Opreşte-te !
Bine ?
Nu mai spune lucruri din astea.
Şi du-te la cineva care să te ajute.
Pentru că ştiu prin ce treci, Scott.
Şi nu vreau să ţi se întâmple ceva rău.
Însă, în clipa asta, eşti total dat peste cap.
Uite-o ! La fereastra aia !
Rene ! Ce o să-i spui lui Bernie când se întoarce ?
Valea !
Rene !
Dumnezeule...
Rene...
Rene !
Sunt bine. Nu mi-am găsit pastilele.
- Ai nevoie de doctor ? - Nu !
Îmi trece. Pastilele astea sunt foarte bune.
Dar nu le-am putut găsi. Îmi pare rău.
Trebuie să încetezi cu crizele astea, Rene.
Sau măcar fă-le când e cineva lângă tine.
Mersi frumos. Aşa o să fac.
Cât mai ai ?
Eşti mult prea deşteaptă ca să lucrezi aici.
Serios, Rene. Spune-mi !
Ce au zis ?
"Să nu începi vreo carte lungă."
Nu mai glumi în privinţa asta !
Nu e amuzant. De ce tot faci glume...
Am avut o viaţă foarte bună.
- Da, dar... - Niciun "dar".
La vârsta ta, Adele, te agăţi de fiecare secundă.
Şi fiecare secundă merită să te agăţi de ea.
În general.
Însă, la vârsta mea... Pur şi simplu nu-ţi mai pasă.
Dar tu !
Eşti ca o bucată de fruct copt.
Nu-mi pasă !
Ştiam eu !
Am ştiut de cum ai început să scoţi toate lucrurile astea.
Am ştiut că e ceva...
Zău aşa ! Fiecare face câte un pic de ordine.
Bernie ce zice ?
Nu ştie. Şi nici nu-i spun.
- Şi nici tu nu-i spui. - Ce ?!
Dar... e Bernie ! Nu se poate să nu-i spui.
De ce nu ?
Nu are ce să facă şi i s-ar rupe inima să ştie
că mă duc înaintea lui.
Nu-i spun lui Bernie !
L-am găsit.
Bună ziua. Scuzaţi-mă, sunteţi Bernard Jordan ?
Da. De ce ? E vreo problemă ?
Nu, deloc. Mă bucur să vă cunosc.
Sunt Sandy, ofiţerul de presă al P&O Ferries.
Bună, Sandy.
- V-am căutat... - Sfinte Sisoe !
"MAREA ESCAPADĂ - VETERAN AL ZILEI Z ADUCE UN OMAGIU"
Ce-i asta ?
Vă rog, fără fotografii !
Ce se întâmplă ?
Un salam pentru dv., domnule.
Un salam ! Mulţumesc.
Poftiţi, domnule.
- Poftă bună ! - Mulţumesc.
O sticlă cu rom. Fir-aş !
Rene ! Rene, l-au găsit !
E pe un feribot, se întoarce din Franţa.
Mulţumesc !
Bernie, ce-i vei spune soţiei tale ?
"Dă-mi un sărut sau plec din nou."
Cea mai mare !
Unde ne mai putem duce ?
La naiba !
Bernie !
Bună !
Cum e să fii din nou aici ?
Minunat.
Cum a fost să fiţi în Franţa, la comemorarea...
Data viitoare, te rog să laşi un bilet.
Prietene ! Ai reuşit !
- Dacă mai faci asta, te omor. - Bun venit înapoi, Bernie.
Ea te aşteaptă.
Mulţumesc.
- Bun venit înapoi ! - Eşti grozav !
Bernie !
Ce este ? Ce s-a întâmplat ?
Îmi pare rău, Rene.
Ce este ?
M-am rostogolit pe spate.
Ca Fifi.
M-am dat pe spate... şi... sezon deschis !
Ştii ? Am apărut în ziare. Şi la televizor. Marele cutezător !
- "Marea escapadă" ! - Da, am văzut tot.
90 de ani, îl caută moartea pe-acasă şi el îi onorează pe morţii glorioşi.
- Bernie, ce este ? - Adevărul !
Spun adevărul !
Pentru că oamenii n-o fac.
Tot ce vor e un final fericit !
Uită-te la noi, aici !
Ne ţinem de ce putem, tragem de şnurul ăla afurisit...
Toţi amărâţii ăia bătrâni de afară...
Ăsta e adevărul.
Aşa arată bătrâneţea.
Şi n-ai cum să scapi de ea.
Nimeni nu poate.
Niciodată.
Ce-ai păţit în Franţa ?
Poftim ?
Spune-mi.
M-am dus să văd un băiat...
Să-i văd mormântul.
Douglas.
Douglas Bennett.
Jordan !
Descărcăm !
Fiţi pregătiţi !
Haide...
Hai, prostănac amărât !
Bang !
Mort.
Ăsta e adevărul.
A avut încredere în mine.
Am zis că o să scape cu bine.
A fost omorât...
fiindcă eu l-am făcut să coboare de pe vas.
Când te-ai întors acasă, Bernie...
erai încordat ca un arc.
Aveai ceva în tine. Am crezut că o să-mi spui ce.
Dar nu mi-ai spus.
Iar eu n-aveam de gând să întreb.
Mi-am zis: "Dacă îl ating doar..."
"o să se facă fărâmiţe şi nu vom mai fi împreună."
O viaţă fără tine ?
Nici măcar nu mă puteam gândi la aşa ceva.
M-ai iubit 70 de ani.
Ai cheltuit şi ultima fărâmă din norocul tău
clădind o căsnicie cu mine.
Asta a fost, Bernie.
Norocul tău a fost cel care te-a făcut să supravieţuieşti războiului.
Şi ghinionul lui Douglas a fost cel care l-a ucis.
N-a fost vina ta că a fost omorât pe plajă.
N-a fost atunci şi nu e nici acum.
Şi ăsta e adevărul.
Şi-ţi spun un lucru:
noi nu am irosit nicio clipă din timpul nostru împreună.
Bine... am făcut doar lucruri normale, lucruri mici, de fiecare zi.
Dar, pe Dumnezeu, le-am făcut bine.
- Şi încă le facem. - Da...
- Cu ce viteză trec bicicletele astea. - Pe bune...
- Bicicliştii ăştia sunt periculoşi. - Bicicliştii...
Uite !
Bună, frumuseţe !
Îţi stârneşte amintiri, nu-i aşa ?
Da. Suntem prea bătrâni ca să ne mai luăm un câine, nu ?
Suntem categoric prea bătrâni. Nu ne mai putem lua un pudel.
Nu... fac caca peste tot.
- Te rog frumos. - Ar trebui să le zică "puteli".
Oare de ce te încurajez ?
Cinci, patru, trei, doi, unu !
- Ar trebui să ne întoarcem. - Bine.
Da.
Vrei o îngheţată ?
Nu. Am ciocolată în cameră.
Cea mai mare cutie cu putinţă.
Dar ţi-am adus... un salam.
Norocul meu !
Bernie !
Neisprăviţi.
Şi uite-aşa...
Am ajuns.
Uite cine ne aşteaptă !
- E totul în regulă ? - Bună.
Binecuvântată fie-ţi inima.
Vii în pat ?
Al tău sau al meu ?
Dacă mai pleci vreodată...
Vin cu tine.
Bernie Jordan a murit la şase luni după călătoria lui în Franţa.
Rene l-a urmat, şapte zile mai târziu.
Aţi urmărit MAREA ESCAPADĂ
Traducerea şi adaptarea ANCA RĂZUŞ - DIMANCEA