‫מצאת את מיסטי? היא פשוט נעלמה.‬
‫עוד לא. אבל לא קל לאתר חד-קרן‬ ‫בשוק שכולו מלא בחדי-קרן.‬
‫היא גם לא בדוכן עוגיות המקרון.‬
‫מה? זו הייתה דוגמית בחינם.‬
‫איזי ואני ניסינו לחפש בכל שוק הלילה…‬
‫אבל המקום הזה עצום!‬
‫מדהים שכולו בעץ המשאלות.‬
‫איפה היא יכולה להיות?‬
‫הפוני הקטן שלי: סימנים של קסם‬
‫- אילנות יוחסין, חלק 2 -‬
‫טוב, פשוט תהיי רגועה.‬
‫גם אם זה זהה לחלום שלי,‬ ‫זה לא חייב להיגמר כמוהו.‬
‫אני רק צריכה למצוא את דלת הקסמים,‬ ‫ואז אולי אזכור מאיפה באתי.‬
‫בסדר. עוד פעם אחת.‬
‫וואו!‬
‫מאיפה זה צץ?‬
‫מה?‬
‫לא!‬
‫סליחה.‬
‫שלום. ידוע לך במקרה אם יש דלתות בסביבה?‬
‫כן?‬
‫רגע! רק…‬
‫בחיי. הקטנטנות האלה עפות מהר.‬
‫זה פה?‬
‫אבל איפה הדלת?‬
‫ביי ביי!‬
‫תודה בכל אופן.‬
‫אבל זו לא הדלת שחיפשתי.‬
‫אבל תוכלי לעזור לי במשהו אחר.‬ ‫-מה?‬
‫איך חוזרים לשוק?‬
‫הלכתי קצת לאיבוד.‬
‫בטח נעדרתי להרבה זמן. החברים שלי ידאגו.‬
‫טוב, פונים. תתאפסוס על עצמכם.‬
‫אולי אפספס רמז לגבי החזיונות של מיסטי‬ ‫אם היא תיעדר ואסור לי…‬
‫זיפ! זה לא חשוב כרגע.‬
‫מיסטי עוד מתרגלת ליער בריידל.‬ ‫אולי היא הלכה לאיבוד?‬
‫קל ללכת לאיבוד כאן.‬ ‫בעצם, נראה לי שאני הלכתי לאיבוד. איפה אני?‬
‫חייתי פה כל חיי ואפילו אני מרגישה…‬
‫חבל שעדיין אין לי קליטה.‬
‫הפיפסקוויקס שלי יאתרו כל דבר וכל פוני.‬
‫עוד פעם? אמרתי לכן, בריזיות, זה לא קסם.‬
‫זה רק טל-פוני סופר-חדיש.‬
‫ספארקי? מה יש, חמודי?‬
‫הוא לא זז ככה מאז שאופלין שאבה את כוחו.‬
‫אולי הוא מצא משהו!‬
‫מה? הם לא נראים קסומים או מרפאים.‬
‫כן, מה נסגר? אלה סתם אבנים ישנות.‬
‫אוי, נראה לי שהעלבנו אותה.‬
‫כן. בהחלט העלבנו אותה.‬
‫אופס. מצטערת.‬
‫אוכל לפצות אותך עם קצת מזה?‬
‫היי!‬ ‫-היא מנסה לומר משהו.‬
‫היא אומרת שאלה לא סתם אבנים‬ ‫אלא מאובנים עתיקים.‬
‫והמאובן הזה הוא... טביעת רגל של דרקון.‬
‫טביעות דרקון?‬
‫וואו, תראו.‬
‫המאובן מאיר אותו.‬
‫אולי כדאי לקרב אותו לעוד חפצי דרקונים.‬
‫צודקת! אולי הוא התרחק‬ ‫ליותר מדי זמן מדרקונים אחרים...‬
‫והוא יבריא לגמרי רק אם יחזור לבני מינו!‬
‫נכון שאמרתי שביער בריידל יש הכול,‬
‫אבל לא תמצאו פה דרקונים.‬
‫חוץ מספארקי, כמובן.‬
‫לפחות גילינו מה יעזור לו. אלה חדשות טובות.‬
‫אז למה אתה עצוב?‬
‫כי תמיד ידעתי שאפרד ממנו מתישהו,‬
‫אבל אולי זה יקרה מוקדם משחשבתי.‬
‫היי, מי יודע? אולי לא.‬
‫נמצא כבר פתרון. אבל קודם,‬
‫אני צריכה שכל הפונים ינסו לאתר את מיסטי.‬
‫למה אתם מסתכלים עליי ככה? מה?‬
‫מיסטי!‬ ‫-כמה חיפשנו!‬
‫לאן נעלמת?‬ ‫-תודה לירחים!‬
‫פחדתי שאולי חזרתם למרטיים ביי בלעדיי.‬
‫לא נעשה דבר כזה.‬ ‫-לאן הלכת?‬
‫ראית עוד חיזיון?‬ ‫-טוב…‬
‫מצאת משהו? מה המפתח הזה?‬
‫זיפ! תני לה לנשום.‬ ‫-צודקת, סליחה. אני…‬
‫ממש דאגתי.‬
‫זיפ.‬
‫בריזית נתנה לי את המפתח המיוחד הזה.‬
‫אני חושבת שראיתי עיטורים כאלה.‬
‫הם עתיקים, אבל אני לא יודעת מה משמעותם.‬
‫אני חושבת שזה קשור לבית.‬
‫חשבתי שאם אמצא את הדלת שהוא מתאים לה,‬
‫אולי אגלה תשובות‬ ‫לגבי העבר שלי והמשפחה שלי.‬
‫נו? ומצאת משהו?‬ ‫-לא.‬
‫ספארקי! מצאתם לו תרופה?‬
‫רק תרופה זמנית. אני חושב שהוא יירפא לגמרי‬
‫רק אם ימצא את המשפחה שלו.‬
‫אני יודעת איך אתה מרגיש.‬
‫נוכל לעזור! קדימה, כל הפונים.‬ ‫בואו נמצא את הדלת.‬
‫"מה המפתח למשפחה?‬
‫"או לבית שלי?‬
‫"מה החלק שחסר לי‬
‫"כדי שאמצא מקום בשבילי?‬
‫"אני מחפש ומחפש משהו‬
‫"משהו עמוק מבפנים‬
‫"כי לפעמים צריך משהו שיעודד אותך‬
‫"ויחזיר את הניצוץ לחיים‬
‫"כי לך יש אותי ולי יש אותך‬
‫"כי שאתם עם חברים, יש לכם משפחה‬
‫"המפתח הוא לנצור אותם בליבך‬
‫"כשאתם עם חברים, יש לכם משפחה‬
‫"לך יש אותי ולי יש אותך‬
‫"כי אנחנו לא רק חברים אלא משפחה‬
‫"כשמרגישים בודדים או לא שלמים‬
‫"אל תשכחו את החברים, הם המשפחה‬
‫"כי כשאתם עם חברים, יש לכם משפחה"‬
‫מאובן הדרקון עזר לו, אבל כנראה לא מספיק.‬
‫היצ', אני מצטערת כל כך שספארקי נפגע בגללי.‬
‫בחיים לא אסלח לעצמי.‬
‫אני סולח לך, מיסטי. ראיתי שיש לך לב טוב,‬
‫וגם אם לא תמצאי מה שחיפשת,‬ ‫אנחנו נוכל להיות המשפחה שלך.‬
‫באמת?‬ ‫-ברור!‬
‫תמיד רציתי עוד חד-קרן במשפחה.‬
‫חברים לנצח?‬ ‫-לנצח נצחים.‬
‫חמוד!‬ ‫-מישהו ראה את זיפ?‬
‫מיסטי, מצאתי אותה!‬
‫מצאתי… את הדלת.‬
‫זו היא! זו הדלת.‬
‫לא ראינו אותה מהקרקע בגלל כל הצמחייה,‬ ‫אבל כשהסתכלתי מלמעלה, בום!‬
‫נעולה! מה שאומר…‬
‫שצריכים את זה.‬
‫לאן הוא יוביל אותנו?‬
‫לפי הבריזית שנתנה לי אותו,‬ ‫למקום שהכי ארצה להיות בו.‬
‫אבל זה לשימוש חד-פעמי בלבד.‬
‫אז למה את מחכה, מיסטי?‬
‫הדלת תוביל אותך לביתך, למשפחה שלך.‬
‫נכון, אבל…‬
‫היצ', אני רוצה להשתמש במפתח למען ספארקי.‬
‫מה? אבל מה לגבי המשפחה שלך?‬
‫ספארקי צריך להיות בסביבת דרקונים.‬
‫כולכם לימדתם אותי‬ ‫מה המשמעות של משפחה וחברות.‬
‫אני מוכנה לעכב קצת את פענוח העבר שלי‬
‫אם זה יציל את העתיד לספארקי.‬
‫בבקשה, תרשו לי.‬
‫אנחנו הרי משפחה עכשיו, נכון?‬
‫המקום שהכי ארצה להיות בו‬ ‫הוא המקום שממנו הגיע ספארקי.‬
‫משהו קורה.‬
‫קחי אותנו לארצות הדרקון!‬
‫זה פועל!‬
‫טוב, אבל היא באמת אמורה לרעוד ככה?‬
‫אולי היא חלודה קצת.‬
‫אז עכשיו אנחנו כנראה…‬
‫נעבור בדלת המוזרה אל הלא-נודע‬ ‫בהסתמך רק על מה שאמרה פיית פוני קטנה.‬
‫אימא לא תשמח לשמוע ששקלנו לעשות דבר כזה.‬
‫ומתי זה עצר בעדנו?‬
‫אז בסדר. אתה ראשון, היצ'.‬
‫אני? לא, לא נעים לי להיות ראשון. קודם את.‬
‫תראו אותו!‬
‫נראה שכבר אין לנו ברירה.‬
‫היי! זה לא היה נורא.‬
‫דברי בשם עצמך.‬ ‫-מה?‬
‫זה יפהפה!‬
‫בהחלט אין פה קליטה, אבל…‬
‫אני מתה כבר לצלם דרקון בוגר אמיתי!‬
‫אני מתה להכיר עוד דרקון. יש לי המון שאלות.‬
‫ספארקי? לאן הוא נעלם?‬
‫הנה אתה, חמוד! תראו.‬ ‫המקום הזה כבר עוזר לו!‬
‫תודה, מיסטי. באמת.‬
‫מה?‬
‫נראה שהוא רוצה שנלך אחריו.‬
‫הוא מכיר את הדרך?‬ ‫-כנראה לפי חוש.‬
‫זו הרי המולדת שלו.‬
‫רגע! חכה לנו, חבר!‬
‫הוא הבריא כל כך!‬
‫וחזרה לו האש.‬
‫מדהים שהשתמשת במפתח‬ ‫כדי לעזור לספארקי במקום למצוא את משפחתך.‬
‫את זוכרת משהו מהם?‬
‫הלוואי שזכרתי.‬ ‫אבל אני שמחה שאני פה ורואה את זה.‬
‫אני בטוחה שנראה דרקון גדול בעוד שנייה!‬
‫ממש בעוד שנייה.‬
‫אתם לא מרגישים שמשהו פה לא בסדר?‬
‫אני אבדוק.‬
‫אני בהחלט חשה פה אנרגיות.‬
‫חוסר ניצוץ. היעדר נוצצים, בעצם.‬
‫אני חושבת שמשהו קרה פה.‬
‫נראה שדרקונים רבים חיים פה.‬
‫יש פה הרבה עקבות דרקונים‬ ‫ופסלים מדהימים, אבל…‬
‫אין דרקונים.‬
‫אולי הם מלקטים מזון איפשהו?‬
‫כולם? בו זמנית?‬
‫וספארקי עושה המון רעש…‬ ‫-כן, המשפחה שלו לא תשמע ותרצה לבוא אליו?‬
‫אולי כולם עזבו לפני שהגענו, או…‬
‫או שפוני אחר הגיע לפה לפנינו.‬
‫אופלין.‬
‫מה יש?‬
‫לא תודה, ספארקי.‬ ‫נחמד שהובלת אותנו לבית שלך,‬
‫אבל אני מעדיפה שלא להיכנס למערה מפחידה.‬
‫גם אני לא.‬ ‫מעבר מסתורי אחד ביום הספיק לי בהחלט.‬
‫טוב, רק אעיף מבט.‬ ‫-אני באה גם, היצ'.‬
‫וואו!‬
‫שלום?‬
‫כנראה צריך להרים קצת את הקול.‬
‫יש פה דרקונים?‬
‫גם שם אין דרקונים!‬
‫לאן הם נעלמו?‬
‫הם בטח חשו שכוח אש הדרקון של אופלין גובר.‬ ‫-נשמע שאת בטוחה בזה.‬
‫היא הייתה התחליף היחיד שלי‬ ‫למשפחה במשך הרבה זמן.‬
‫אני יודעת שהרצון של אופלין לשלוט בכול‬ ‫לא מוגבל בכלל לאקווסטריה.‬
‫היא רוצה להשתלט גם על ארצות הדרקון?‬ ‫-על הכול.‬
‫היא רצתה אש דרקון מספארקי לשם כוח.‬ ‫אולי רצתה לגזול אותה משאר הדרקונים.‬
‫ואולי הם ברחו לפני שהשיגה אותם?‬
‫נקווה שזה מה שקרה.‬
‫בזכות מיסטי והביקור פה,‬ ‫הבנתי שלכל פוני מגיע למצוא בית.‬
‫למצוא את מקומם.‬
‫אולי מקומו של ספארקי הוא עם הדרקונים.‬ ‫-אתה חושב שכדאי להשאיר אותו פה?‬
‫יום אחד אצטרך להיפרד ממנו.‬ ‫אבל לא אנטוש אותו פה לבד.‬
‫אני אגן על ספארקי כל עוד יצטרך אותי.‬
‫וכל עוד תצטרכי אותנו,‬
‫נעזור לך לפתוח כמה דלתות שצריך,‬ ‫כדי למצוא את המשפחה שלך.‬
‫כן, לגבי זה. מישהו זוכר איך חוזרים לדלת?‬
‫לא לדאוג, פונים. אני כבר טיפלתי בזה.‬
‫הותרתי שביל של עלי כותרת מהג'ונגל‬ ‫שקטפתי למוצרי הטיפוח שלי,‬
‫כדי שנדע איך לחזור!‬
‫ולאלה יש ריח טרופי, כמו לפסיפלורה! יאמי.‬
‫חכם מצידך.‬
‫תודה למפרזל.‬
‫מה?‬
‫כלום. פשוט התרשמתי.‬
‫את לא האחות היחידה שעושה טריקים מגניבים.‬
‫וזה מריח בול כמו "פוניל מספר חמש".‬
‫קדימה!‬
‫נראה ששוק הלילה נסגר.‬
‫סליחה, מתי השוק המיסטי והקסום ייפתח שוב?‬
‫היא אומרת, "מי יודע?"‬
‫זו לא תשובה הכי מועילה.‬
‫היי, מיסטי. רק רצינו לדעת אם את בסדר.‬
‫כן, אם תרצי לחלוק איתנו עוד משהו‬ ‫שאולי למדת על העבר שלך, אנחנו מקשיבים.‬
‫הלוואי שידעתי עוד.‬ ‫לפחות ידוע לי שהייתי ביער בריידל?‬
‫אבל אני עדיין לא יכולה‬ ‫לפענח מי היה בזיכרון שלי,‬
‫או למי השתייכתי.‬
‫אבל זה בסדר, כרגע.‬
‫טוב, כל עוד יש לך אותנו, יש לך משפחה.‬
‫וגם את משפחת פסגות צפריר שלנו.‬
‫שכחתי לספר לך‬ ‫שראינו את אימא שלי בשוק היום!‬
‫המלכה הייבן הייתה פה?‬ ‫-כן, והסתובבה עם אלפביטל.‬
‫תראו! נכנסנו ביחד לתא הצילום המכושף.‬
‫זיפ! איזה פרצוף את עושה?‬
‫לא הייתי מוכנה!‬
‫ואיזה פרצוף את עושה, מיסטי?‬
‫יש בעיה?‬
‫אוי לא. עוד חיזיון?‬
‫זו אופלין הפעם?‬ ‫-לא, זה לא העניין.‬
‫אני חושבת שאני מכירה…‬
‫מי זה?‬
‫זה אלפביטל. כבר דיברנו עליו.‬
‫הוא בעל בית התה פה ביער בריידל.‬
‫מיסטי?‬
‫רגע אחד.‬
‫גם סימן החן של אלפביטל זהר היום.‬
‫מיסטי! בחיזיון שלך, הצל הגדול,‬
‫אולי זה לא היה יצור מפחיד בכלל?‬
‫איפה את, חומד? עוד מעט ארוחת ערב.‬
‫אבא?‬
‫אלפביטל הוא אבא שלך?‬
‫כן, אני חושבת שכן.‬
‫חייבים ללכת מיד לבית התה הגבישי.‬
‫אפילו לא האמנתי בבריזיות עד היום.‬
‫ואז אחת ניצחה אותי בטעימות תה.‬
‫תמיד יש משהו חדש שמפתיע אותי ביער בריידל.‬
‫אבל אתה מוזמן להצטרף אליי‬ ‫בפסגות צפריר מתי שתרצה.‬
‫כן, בקשר לזה.‬
‫לא סיפרתי לך הכול לגבי הסיבה‬ ‫שאני לא אוהב לצאת מיער בריידל.‬
‫איזו מתוקה!‬
‫אבל אני לא מבינה. מי היא?‬
‫הבת שלי.‬
‫יש לך…‬ ‫-היא נעלמה לפני ירחים רבים.‬
‫חיפשתי אותה בכל מקום, אבל לא מצאתי אותה.‬
‫אז אני לא יוצא מיער בריידל כי…‬
‫אני חייב להיות פה כשבתי תחזור.‬
‫אלפביטל המקסים שלי, צר לי כל כך.‬
‫לא היה לי מושג.‬ ‫-זה תמיד מכביד עליי.‬
‫למה זה כל הזמן קורה היום?‬
‫אבא?‬
‫מיסטי היא… הבת שלך?‬
‫מיסטי? אבל איך?‬
‫חזרתי הביתה, אבא.‬
‫חזרת הביתה.‬
‫אבא.‬
‫ובחיים לא אאבד אותך שוב.‬
‫אז רוצה לשמוע על אוסף הקומקומים שלי?‬
‫ברור שלא. זה כנראה לא יעניין אותך.‬
‫אני אשמח לשמוע עליו. אני רוצה לשמוע הכול.‬
‫ילדה שלי, אני פשוט לא מאמין.‬
‫טוב, התחלתי לאסוף אותם עוד לפני שנולדת,‬
‫כשהשתתפתי בטקס תה עתיק‬ ‫שערכו זקני חדי הקרן.‬
‫ספארקי! בלי אש בתוך הבית!‬
‫ממש מצטער, אלפביטל.‬ ‫הוא עדיין מנסה לשלוט באש שלו,‬
‫ומאז שהיינו בארצות הדרקון, היא חזקה מתמיד.‬
‫איפה הייתם?‬
‫אה, אני צריכה לעבוד על מוצרי הטיפוח שלי.‬
‫ואני, אה, צריכה לעזור לה.‬
‫בנות!‬
‫זה בסדר, היצ'.‬
‫שום דבר כבר לא יצברח אותי.‬
‫ואני שמח שספארקי החלים‬ ‫ושוב ידהר לנו בין הרגליים.‬
‫גם אני שמח. גם כשזה קשה,‬ ‫טוב להיות אבא-פוני של ספארקי הדרקון.‬
‫יפה אמרת.‬
‫לחיי המשפחה.‬
‫היא בדיוק מה שאנחנו רוצים.‬
‫כן! לחיי המשפחה!‬
‫ספארקי, לא על הרעמה!‬
‫כן!‬