„Granice koje Život dijele od Smrti
sjenovite su i nejasne.
Tko može reći gdje jedno završava, a drugo počinje?” - E. A. Poe
BLIJEDOPLAVO OKO
Dobro jutro, gospodo.
-Vi ste Augustus Landor? -Jesam.
A vi?
Satnik Hitchcock, na usluzi. Dozapovjednik na Akademiji.
Došao sam vam reći
da pukovnik Thayer traži hitan sastanak.
-A priroda tog sastanka? -To prepuštam pukovniku.
-Kad bismo se trebali sastati? -Što je prije moguće.
A odlučim li ne poći?
To ovisi o vama, civil ste.
Pa lijep je dan za vožnju.
DOLINA RIJEKE HUDSON, NEW YORK 1830.
Guverner kaže da ste legenda među njujorškim policajcima.
Kad vas je preporučio, istaknuo je vaša postignuća.
Pored ostalog, uhidbu vođa Zornjaka,
razbijanje zastrašujuće bande Košuljaša
te rješavanje jezivog ubojstva mlade prostitutke na Elizejskim poljima.
WEST POINT VOJNA AKADEMIJA SJEDINJENIH DRŽAVA
Vješti ste u dešifriranju, kontroli nereda
i civiliziranom ispitivanju.
Sin ste svećenika iz Gloucestera
i u New York ste došli kao mladić.
I udovac ste, g. Landore.
Skoro tri godine.
-Jeste li za kavu? -Godilo bi mi pivo.
Te…
Te bilješke držite u pretincu, negdje iza, zar ne?
Što još piše u njima?
Piše li da nisam kročio kroz vrata crkve
već duže vremena?
Spominju li da mi je prije nekog vremena pobjegla kći?
Svjesni smo nestanka vaše kćeri.
I suosjećamo s vama.
Nadam se da vas nisam uvrijedio.
Ne. Nipošto.
Ne, oprostite. Ja bih se trebao ispričati.
I ispričavam se. Molim vas, nastavite.
Gospodine Landore, dužni smo nastaviti s krajnjim oprezom.
Tražimo nekoga.
Civila koji se dokazao u svom poslu i ima osjećaj za mjeru
Nekog tko bi provodio istragu u ime Akademije.
Izrazito je složena i osjetljiva
i tiče se jednog od naših kadeta.
Student druge godine. Iz Kentuckyja je i zove se Fry.
-Leroy Fry. -Nema smisla okolišati.
Fry se objesio. Sinoć.
Žao mi je to čuti.
Užasno, doista. No morate shvatiti u kojem smo položaju.
Posebno smo zaduženi za brigu o tim mladićima,
kako bi postali gospoda i vojnici i u tu svrhu ih forsiramo.
No voljeli bismo misliti da znamo kad ih valja prestati forsirati.
Mladić se objesio.
-To je stvar za mrtvozornika. -Ali to nije sve.
Tijelo kadeta Frya oskvrnuto je sinoć u bolnici.
Oskvrnuto? Tko ga je oskvrnuo?
Kad bismo znali, ne bismo imali razloga poslati po vas.
Siguran sam da i na Akademiji ima šaljivdžija.
Nije riječ o šali, g. Landore.
Leroyu Fryu izvadili su srce iz grudi.
Doktore Marquise, kako se to uopće radi?
Skalpelom. Ili bilo kojim dobrim, oštrim nožem.
No doći do srca, to je najnezgodnije.
Ove duboke rane na plućima i jetri
nastale su jer je nož bio nakošen da se spasi srce.
A kako bi netko sačuvao srce?
U nekakvom spremniku.
Umotano u muslin, možda, ili u novine.
Vrlo vjerojatno okruženo ledom.
Kakav čovjek može to učiniti?
Snažan.
Znači, ne žena?
Ni jedna koju sam dosad imao zadovoljstvo upoznati, ne.
Što je s medicinskom naobrazbom?
Mora li biti dobro obrazovan i obučen poput vas?
Ne nužno.
Trebao bi mnogo svjetla i treba znati gdje rezati,
no ne mora biti liječnik ili kirurg.
-Morao bi biti… -Luđak!
I još na slobodi.
Na prsa!
Morat ćete mi oprostiti, g. Landore.
Zatekli ste nas u vrlo osjetljivom položaju.
Izvjesni moćni senatori u Washingtonu
bili bi najsretniji da propadnemo i da nas zatvore.
Molim vas da nam pomognete spasiti čast Vojne akademije Sjedinjenih Država.
Što ću i pokušati.
Sinoć ste bili na straži, g. Huntoone.
Da, gospodine.
Od 21.30 do ponoći, kad sam se vratio u stražarnicu.
A gdje je to?
Broj četiri, pored Fort Clintona.
Priznajem, ovo mi područje baš i nije poznato,
no čini se da se mjesto na kojem stojimo
ne nalazi na putu od Fort Clintona do Sjeverne vojarne.
-Ne. -Zašto ste skrenuli s puta?
Pa, gospodine, nešto sam čuo.
Mislio sam da je životinja.
Zvučalo je kao da je u zamci pa sam htio pomoći.
Jako volim životinje.
Trčao sam ovim putem dok nisam okrznuo kadeta Frya.
-Kako je izgledao? -Ne dobro, gospodine.
Nije visio ravno.
Gotovo kao da je sjedio u stolici.
Ne razumijem vas.
Stopala su mu doticala tlo, gospodine.
-Stopala su mu doticala tlo? -Da, gospodine.
U redu. Što ste učinili nakon toga?
Otrčao sam. Ravno u Sjevernu vojarnu.
Još jedno pitanje i više vas neću gnjaviti.
Jeste li vidjeli još nekoga?
Ne, gospodine.
Gospodine Huntoone.
Vrat…
To sam prvo uočio.
Vidite li?
Trag omče nije čist. Uže ga je stegnulo
i pomicalo se gore-dolje po vratu dok ga nije ubilo.
Kao da…
Kao da se… borio.
Pogledajte mu prste.
Žuljevi su još svježi. Grčevito je grabio uže,
pokušavajući ga zguliti s vrata.
Smijem li pitati što se ovdje događa?
Ovo svakako nije po propisima.
Ako nemate ništa protiv, volio bih da opipate potiljak g. Frya.
Pregledali ste g. Frya?
Naravno da sam ga pregledao, to mi je posao.
Nismo li već prošli kroz ovo?
Da, nekakva ozljeda.
Na tjemenu.
Otprilike osam centimetara.
Očito mi je promakla.
Netko je ubio g. Frya.
To želite reći, g. Landore?
Rekao bih da ste na dobrom tragu, satniče Hitchcock.
Ovo je svakom moglo promaći, doktore.
Gospodine Landore.
Sad kad surađujemo,
važno je uspostaviti temeljna pravila.
Svaki ćete dan izvještavati mene, a ja ću pukovnika.
I o ovome ne smijete govoriti ni na Akademiji ni izvan nje.
-Je li to sve? -Još nešto.
Tijekom ove istrage nećete piti.
Znamo na kakvu ste glasu.
Oprostite.
-Vi ste Augustus Landor? -Jesam.
Ako se ne varam, zaduženi ste za rješavanje misterija
u vezi sa smrću Leroya Frya.
Tako je. Što mogu učiniti za vas?
Dužan sam, u čast ove institucije,
iznijeti neke od zaključaka do kojih sam došao.
Zaključaka?
U vezi s pokojnim g. Fryem.
To bi me jako zanimalo.
Čovjek kojeg tražite
pjesnik je.
Vojniče Cochrane.
Kad su tijelo Leroya Frya donijeli u bolnicu,
vas je dopala dužnost da ga čuvate?
Jest, gospodine.
-Je li se za to vrijeme što dogodilo? -Nije, do otprilike 2.30.
-Tad sam razriješen dužnosti. -Tko vas je smijenio?
-Vojniče, tko vas je smijenio? -Ne mogu vam reći, gospodine.
Ali bio je časnik.
-Nije se predstavio? -Ne, gospodine.
No od časnika to ne bih ni očekivao.
Što vam je rekao taj časnik?
Rekao je: „Hvala, vojniče. To bi bilo sve. Smijenit ću vas.”
-Neobičan zahtjev, zar ne? -Da, gospodine. Vrlo.
-Jeste li vidjeli lice tog časnika? -Nisam, gospodine.
Imao sam samo svijeću. Bilo je vrlo mračno.
Kako ste onda znali da je časnik?
Po činu na njegovu ramenu, gospodine. No moram priznati, izgledao je neobično.
-Kako? -Oznaka.
Na lijevom ramenu nije bilo oznake čina.
Evo mog čovjeka.
Benny zna komu treba piće čim ga ugleda.
Sam pogled na to zagrije mi krv.
-Benny! -Gospodine.
-Nazdravimo… za pravila! -Jebeš ih.
Patsy.
Patsy!
Što te muči?
Čuo si za onog jadnog kadeta?
-Kažu da je umirao satima. -„Oni”?
On.
Niste li trebali biti na recitalu?
Dobra večer. Recital?
Ne, neću im nedostajati.
Jedva da znaju da sam na Akademiji.
Osim toga, naučio sam više na ovakvim mjestima nego u bilo kojoj učionici.
Ne sumnjam.
Sjednite, molim vas. Molim vas, sjednite. Izvolite…
-Sjesti? -Sjesti. Hvala vam.
Student četvrte godine, Poe. E. A. Poe.
Edgar A. Poe.
Gasite žeđ, vidim.
Pomaže odagnati čamotinju.
Nego, recite mi, kako ste doznali za Leroya Frya?
Pa od Huntoona, naravno.
Razmetao se tom viješću poput gradskog glasnika.
Možda bi i on uskoro mogao visjeti.
Ne implicirate valjda da je netko objesio g. Frya?
Ništa ja ne impliciram.
Zašto mislite da je čovjek koji je Leroyu Fryu izvadio srce
bio pjesnik?
Dakle…
Srce je simbol ili nije ništa.
Oduzmite simbol i što dobivate?
Šaku mišića čija je estetska vrijednost ravna mjehuru.
No čovjeku izvaditi srce grešan je čin.
A tko je prikladniji za takvo što
od pjesnika?
Vrlo doslovno nastrojena pjesnika, čini se…
Ne možete se pretvarati da taj divljački čin
nije odjeknuo književnim notama iz samih pukotina vašeg uma.
Dražesni pjesmuljak Lorda Sucklinga.
„Usliši me i vrati mi srce Kad već mi ne daš svoje”
Pa čak i Biblija:
„Čisto srce stvori mi, Bože.
Srce raskajano, ponizno, Bože, nećeš prezreti.”
U tom bismo slučaju mogli tražiti i manijaka zaluđenog vjerom.
Ne, vidite, izostavio sam reći da sam i sâm pjesnik,
stoga sklon takvom razmišljanju.
Poezija me baš i ne zanima.
A zašto bi? Amerikanac ste.
A vi?
Umjetnik. Što će reći, bez domovine.
Što, g. Landore?
Mnogo ste mi pomogli.
Provjerite kadeta po imenu Loughborough.
Dijelio je odaje s Leroyem Fryem dok nije došlo do sukoba.
Čija priroda ostaje neizvjesna.
Gospodine Loughborough.
Recite g. Landoru odakle ste znali g. Frya.
Da, gospodine. Bili smo cimeri.
Jeste li se ikad posvađali?
Ne bih rekao da je to bila svađa. Više…
stvar različitih puteva, gospodine.
Zbog čega ste se razišli?
Ni zbog čega, jednostavno…
stvar odabira.
Ako znate bilo što u vezi s g. Fryem,
dužni ste to smjesta otkriti.
Stvari stoje ovako, gospodine.
Rekao bih da je upao
u gadno društvo.
Bar ih je on tako nazvao.
Recite, je li se to „gadno društvo” odnosilo na druge kadete?
To nije rekao, ali pretpostavio sam.
Zašto nam to niste prije rekli?
Nisam smatrao da ima ikakvog značaja
jer se dogodilo davno, gospodine.
Otpust.
Gospodine Stoddarde.
Posljednji ste g. Frya vidjeli živog.
Da, gospodine.
-Govorite glasnije. -Bolestan sam, gospodine.
Vidio sam Leroya kasno te noći.
Prošao sam pored njega na ulazu u vojarnu.
Razgovarali ste?
Zaustavio me i pitao je li u blizini koji časnik.
Kako je izgledao?
Bilo je vrlo mračno, ne bih se uzdao u svoje sjećanje.
Je li nešto nosio? Uže, možda?
Ništa što sam mogao vidjeti.
Ali sjećam se nečega.
Dok je odlazio, pitao sam ga kamo ide tako kasno.
I?
Rekao je: „Neodloživ posao”.
Znate li što je to značilo?
Ne znam.
Otpust.
-Ispričavam se, satniče. -Da?
Mili Bože.
„Kravu i ovcu ubili su i osakatili u Cold Springu.
Najokrutnije su im otvorili prsa i uklonili srca.”
Je li ijedno od Božjih stvorenja sigurno od tog čovjeka?
Ne znamo je li riječ o istom čovjeku.
Molim?
Slučajnost, je li?