Förra säsongen...
- Seriemördaren är... - Victoria Jones!
Det är inte Victoria.
Hon sa att dr Edna Perdues ande tog över henne.
Jag älskar dig.
- Jag älskar dig med, Norville. - Norville!
Mor? Hallå?
FRED JONES LÄBBIGHETSJÄGARE
Ännu en sak som Velma hade rätt om. Det finns inga spöken.
Hallå?
POLISEN
Jag heter Velma Dinkley.
För tre veckor sen, tog jag fast min första seriemördare.
Förändrade upplevelsen mig? Ja.
Jag är mer självsäker i mitt gåtelösande.
Jag vet att nån är där.
Och ger du mig sex-tio veckor för att utreda det, tar jag reda på vem.
Även om jag är rätt lättskrämd.
Döda mig inte! Jag ska på en supercool fest.
- Jag våldgästar den inte ens! - Lugn, Velma. Det är jag.
Ett råd: Att kalla en fest "cool" är inte coolt.
Ge mig din hand. Festen är hitåt.
Att fånga en seriemördare har tyvärr inte lärt mig nåt
om gåtan som är tonårskärlek.
Wow, är det här de populära ungdomarna festar i skogen?
Jag ger mig själv tio minuter innan jag ombeds gå.
Ingen kommer be dig att gå.
Det må låta galet, men du är poppis nu.
Du har räddat varenda tjej här.
Jo... Det känns ändå skumt. Jag är glad att du är här.
Jag med.
Gå in före. Jag vill inte dyka upp som ett par
och ägna hela festen åt att förklara att vi inte är det.
Va? Men jag trodde... Du höll mig i handen.
- Det var asromantiskt! - Nej! Det var praktiskt.
Så du inte trampar på krossat glas eller använda kondomer.
Erkänns att du vill vara ihop!
Du sa till Norville att du älskade honom framför mig!
Jag har ju sagt att det inte var meningen bokstavligen sju gånger
och bildligt en miljard gånger!
Jag tror dig inte. Norville är din bästa vän.
Och ni har ett speciellt band från era nördlektioner.
Ja. Men du var min första bästa vän, Daphne.
Och bästa vänner litar på varann.
Så jag ber dig att lita på
att jag bara råkade säga till Norville att jag älskade honom.
Nej, jag bönar och ber.
- Herregud, titta! - Det är sheriff Cogburn.
RÄTTSLÄKARE
Va? Måste ni gräva upp min mammas kropp?
Vad är det frågan om?
Jag vill se om hon verkligen är död.
I skräckfilmer kommer mördaren alltid tillbaka tre-tio gånger...
Vi ska inte öppna Freds mammas grav, Velma.
Det är respektlöst. Och framför allt dyrt.
Använd pengarna ni inte betalar mig för att göra ert jobb!
Cogburns mord tre veckor
efter att jag tog fast Victoria kan inte vara en slump.
Min mamma var ingen seriemördare.
Hon var besatt av Norvilles mormors ande.
- Är det så svårt att förstå? - Det här tjänar inget till.
Varför vägrar dina mammor gräva upp en ynka grav?
Om Victoria är tillbaka, toppar vi hennes lista.
Velma, Victoria är död. Vi såg henne bli genomspetsad.
Jag har även sett en bild på Victorias riktiga näsa.
Hon har råd att fixa allt. Och med all respekt för dina mammor,
om inte jag löser mordet på Cogburn, vem ska göra det?
Ursäkta! Jag har löst mordet på Cogburn!
På mina tre veckor som läbbighetsjägare,
har jag aldrig sett ett enklare fall.
Norvilles mormors ande har slagit till igen.
Den här gången är jag lyckligtvis redo, för Freddy har gått samman
med en annan ursnygg vit snubbe - Jesus.
Ännu ett skäl till att jag måste utreda saken.
Folk får ju inte tro att spöken begår brott.
Precis. Spöken som begår brott?
Killen är en större bluff än bantningste.
Tack, gåtfulla främling. Skönt med en rationalist.
Vad för dig till vår hemska brottsplats?
Jag heter Amber. Jag flyttade just hit med min mamma.
Hon ska öppna en ockult bokhandel.
- En vadå? - Amber är vår vän Thorns dotter.
De skickade pentagrammeddelandet som fick oss alla att tappa andan.
Jag har spelat i bandet Hex Girls. Vi spelade hård, häxig gothmusik.
Men nu är det dags att prova nåt mer stabilt.
Skulle ockulta böcker vara mer stabilt? Du ser ju så cool ut.
Universum är en gåtfull plats.
Vad är då coolare än att hjälpa folk finna svar?
Universum är inte gåtfullt. Det styrs av fysikens lagar.
- Klassisk eller kvantfysik? - Både och.
Men den klassiska stöder inte kvantteorin.
Okej, visst. Rent tekniskt är det väl gåtfullt.
- Men... - Men ingenting.
Om fysiken inte har svaren, varför inte beakta andra idéer?
Wow! Amber, jag hade aldrig sett nån slå Velma med argument.
Hon slog mig inte. Jag tänker långsamt fram ett svar.
Hon krossade dig.
Okej, strunt samma.
Det har skett ett mord, och den ende som kan hjälpa mig lösa det
är min gamla, pålitliga Norville.
Norville?
Snälla ring upp, Norville. Jag tror Victoria är tillbaka.
Mamma låter mig inte utreda. Jag behöver hjälp.
Om du undviker mig för jag sa "älskar dig"
och sen att det inte var meningen - ännu större anledning att prata.
Saknar dig, min vän. Nej, radera. Skriv tillbaka, hörru!
Är det mr Swendig? Vad gör han här?
Skäm inte ut dig, Velma. Han är bara en lysande biologilärare
som kan skaffa praktikplats på alla forensiska labb!
Mr S! Vad gör din praktikplats här?
Jag trodde du skulle vara borta till praktiken.
- Inte illa, Velma. - Velma, är det du?
Eller har de andra ungarna börjat härma din fantastiska frisyr?
Åh, mr S...
Som jag minns det, så brukar du skratta länge.
Jag pratar på så länge. Jag vill ha mitt jobb tillbaka.
Mitt sabbatsår är över. Jag berättar gärna mer
så kan du berätta vad som har hänt med dig och din fina mamma.
Vi brukade ha flirtiga samtal om huruvida du borde medicineras.
Det var bättre tider, mr S.
Vi kan prata om det på biologin i morgon.
- Praktikplats! - Hon borde helt klart medicineras.
Du!
Ta bara en tugga, Norville, så försvinner han.
- Hungrig, ser jag. - Japp.
Inte tröstäter jag för att jag dödade Freds mamma.
Du råkade döda Freds mamma. Du måste förlåta dig själv.
Och framför allt röka allt gräs du fick av mig.
- Det hjälper. - Det gör jag synnerligen.
Jag röker på, så folk tror att jag är från norra Kalifornien.
Bra. Jag vill inte se dig lida.
Och att röka en feting hjälper mig med det.
Jag får inte bort blodet från din V-ringade tröja,
så jag köpte en med rund hals.
Tack, mamma. Vad skulle jag göra utan dig? Helvete!
Vet du inte vad du skulle göra utan din mamma?
- Det kan jag nog förklara. - Nej, jag fattar. Förlåt.
För min mamma är död för att du dödade henne.
Wow, du pratar med dig själv. Nu vet jag att du är hög.
Freddo, det här vigvattnet skyddar dig
mot det läskigaste och läbbigaste.
Där är du ju, Fred. Vad gör du i kyrkan?
Har du blivit religiös? Rikingar dyrkar väl bara Ayn Rand och fötter.
Förvisso, men som spökjägare fick jag bli katoliker.
Kunderna förväntar sig det.
- Har du kunder? - Massor.
Och i nästan alla skräckfilmer eller serier
så är läbbiga saker bara rädda för kors och vigvatten.
Man måste ju ge folk vad de vill ha. Jag har till och med hundar med mig.
En gimmick, men det funkar. Vad ville du?
Be om din objektiva åsikt.
Tror du Velma har känslor för Norville?
Å ena sidan så hatar jag Norville för att han dödade min mamma.
Men å andra sidan, under hans töntiga sätt,
fula kläder och bra betyg, är han objektivt sett snygg.
Hans benstomme är fantastisk.
Men å tredje sidan, är Velma din äldsta vän.
Säger hon att hon inte har känslor för henne, tro henne.
Du har rätt. Det där var chockerande klokt.
Religionen kanske passar dig.
Kanske. Men om du vill hångla för att hämnas på Velma så ställer jag upp.
KYRKOGÅRD
Om ingen tror mig om att Victoria kan vara i livet,
får jag göra det enda jag har svurit att aldrig göra.
Kroppsarbete.
Hallå?
Vem går där?
Vart tog de vägen? En gympasko! Nu är du fast, din jäkel.
- Blev du attackerad? - Ja.
Men nu kan jag säkra ett fingeravtryck när mamma lagt sig.
Hon låter mig inte lösa gåtor längre.
Vadå gåtor? Och byt inte samtalsämne så där fiffigt.
Okej. Men tänk om jag sa att mr S är tillbaka?
Åh, mr S. För tusan, Velma!
Snälla, att lösa gåtor är väl inget märkvärdigt?
Du skriver ju såna, utan att nån ens bett dig.
- Jag har faktiskt sluta skriva. - Åh, nej. Varför då?
Min förra bok fick dig nästan dödad.
Ledsen, men jag älskar dig för mycket för det.
Polisen får hitta Cogburns mördare. Slut på gåtor.
Jag släpper dig inte ur sikte. Jag ska vara klängig som klibbigt ris.
Den värsta sortens ris!
Som ni alla vet
så börjar vår Creaky Friday- skolinsamling närma sig.
- Velma? - Åh, förlåt. Whoo!
Kom igen, Velma.
Att vara populär är inte bara att festa och äta yoghurt utanför museer.
Det är hårt arbete. Fokusera.
Förlåt, men mamma är på mig.
Men snart inser hon att hon inte har nikotintuggummit i väskan,
mittkonsolen eller behån.
Måste gå. Hinner inte förklara.
Gissa inte, det vore att lösa en gåta.
Då var det dags! Så där ja!
Nu får jag kolla i polisens databas.
Vi kan använda mammas dator hemma.
De vill ersätta Cogburn som sheriff,
så de planerar kampanjens kickoff-fest med Thorn och Amber.
Vem är den här nya Amber?
Hon verkar schysst, men jag förlitar mig alltid på din åsikt om folk.
Hon verkade schysst i början men är en tråkig besserwisser.
Vi fryser ut henne tills hon byter skola.
Velma är bara arg för Amber slog henne med argument.
Typ krossade henne.
Nej, jag är arg för att när Amber, som Daphne nyss träffat,
säger nåt knäppt så blir Daphne häpen.
Men när jag, Daphnes äldsta vän, säger nåt helt rationellt...
- ...så viftar Daphne bort det. - Jag fattar.
Men visst har Amber en viss magnetism.
Du har rätt. Jag har viftat bort det du sagt.
Men jag tror på dig om att du inte har känslor för Norville.
Vad var det som övertygade dig? Mina allt mer labila sms?
För i så fall - förvänta dig fler.
Nej, du hade bara rätt i att vänner måste lita på varann.
Bra! När vi har kollat fingeravtrycket
så kan vi välja ut ett gulligt parnamn.
- Jag tänkte mig: Velma och Daphne. - Jag älskar det!
Men kom lite senare. Jag får gömma mina katter innan.
Jag har förlåtit dig, det har inte de.
Allt okej? Man borde inte sucka så där
innan man varit ihop i minst ett år.
Jag vet inte. Det enda jag nånsin velat är att vara med Daphne.
Men nu när jag är det, känns nåt fel.
För att du sa till Sonia Sotomayor att du älskar henne.
Nej, inte min kära Soso. Jag pratar om...
Snälla, Fred! Förlåt!
Jag godtar aldrig din ursäkt för att du dödade min mamma.
Även om du är snygg i den tröjan.
Jinx, Staircase! Till skåpbilen!
Min sko!
Fred, dina dumma hundar förstörde mitt enda konkreta bevis.
Jaså? De kanske hade varit mer vänligt inställda
om du inte hade försökt gräva upp min mamma i natt.
Jag hittade din spade när jag pussade gravstenen i morse.
Ursäkta mig nu. Jag ska hitta Cogburns riktiga mördare
så du inte drar mammas namn i smutsen.
Bäst för dig att kyrkan inte lär mig några attackbesvärjelser.
Jag vet att du är sur, Norville, men jag måste följa efter Fred.
Vi kan väl prata lite?
Okej, men lova att inte prata om nåt som har hänt mellan oss.
Visst. Jag har långt mer intressanta saker
att prata om än om oss.
Läget då, amigo ? Redo för español- provet mañana ?
Förlåt, men jag måste prata om oss. Varför svarar du inte på sms?
Jag har mycket på g, Velma. Jag tänker inte på oss.
Jag har trots allt dödat min väns mamma.
Det var självförsvar. En olyckshändelse.
Om jag pratar om det så börjar jag hallucinera.
Mor? Varför tvingar du mig inte att promenera hem efter baletten?
- Jo, just det. Norville dödade dig! - Se upp!
Jag kan inte! Skuldkänslorna ger mig hallucinationer!
Du dödade min mamma
Hon var bäst
Får skratt dem att sluta? Jag är snarare en provokativ satiriker.
Nej, att tröstäta är det enda som hjälper! Men jag har ingen mat!
- Du kanske har nåt i handskfacket. - Nej! Sluta, Velma!
Vänta, varför har du den här?
En sån sko som jag hittade på kyrkogården.
- Attackerade du mig? - Jag förklarar när jag fått mat.
Snälla! Vi kommer att dö!
Kan vi behålla honom, Norville? Han heter "min mamma" för han är död!
Du försökte döda mig!
Om båda dör kan jag åtminstone plåga dig i helvetet.
Velma, du är min bästa vän. Du måste lita på mig.
Lita på dig? Du har rätt. Jag fattar inte hur jag tänkte.
Här. Men varför har du skon?
Okej. När jag hörde att Cogburn mördats,
undrade jag om Victoria överlevt och dödade honom.
Jag ville se om hon är i livet, för då slipper jag skuldkänslorna.
Men när du attackerades, hallucinerade jag
att Freds mamma inte kunde fixa hans hållning.
Mor, var är du? Min rygg känns konstig.
Så jag kunde inte hjälpa dig. Ledsen.
Men jag behöll angriparens andra sko för att hjälpa dig.
Hjälpa mig skämmas för att jag misstänkte dig?
- Nej, för att det är en ledtråd. - Ja, så klart.
Jag är skyldig dig en enorm ursäkt, men det får vänta.
Vi körde just förbi Freds skåpbil!
Hör ni! Det är okej. Velma och jag är sams nu.
Vänta, varför ligger det en luftmadrass på golvet?
Och varför är stämningen så onormalt skön?
Vi ska bo här tills mammas bokhandel tar fart.
Alltså, kanske för alltid. Hoppas det funkar.
För mig, ja. Mer tveksamt för Velma.
Jag får sms:a henne. "När kommer du?"
"Hinner jag kasta ut en luftmadrass genom fönstret?"
"Kan inte prata. Är på en begravningsbyrå med Norville."
Hon är med Norville igen.
Ja, de lämnade Spooner's samtidigt som vi.
Det såg intensivt ut. Tur att dina mammor har planerat kampanjfesten
i flera veckor, för vi fick inget gjort i dag.
I flera veckor? Mina mammor hittade ju Cogburns kropp i går.
Innan det så trodde de han var på semester eller nåt skumt valmöte.
Det var deras förevändning.
Jag känner på mig att jag har sagt för mycket. Jag ska vara tyst.
LUGN OCH BEGRAV
Cogburns begravning var i dag. Skumt. Vi hörde inget om det.
Nån ville inte ha oss här. Det finns nog ledtrådar på kroppen.
- Hjälp mig öppna kistan. - Vik hädan!
Oj, jag somnade där inne.
Fred? Vad gör du där?
En utredning. Det var utmattande.
Cogburns kropp var inte på hans egen begravning.
Så den enda frågan är:
Vad har din mormors ande gjort med den, Norville?
För sista gången, Fred, det finns inga spöken.
Tills sanningen kommer fram, ska jag vandra på hämndens krigsstig!
Herregud, sheriff Cogburns ande! Göm er!
- Jag är här inne med dig. - Velma, det är bara jag.
Öppna så jag får se dig!
- Låt bli kistan, Merle! - Merle? Vilken Merle?
Nej! Sheriff Earl Cogburn var min identiska enäggstvilling!
Jaså? Alla män över 50 ser likadana ut i mina ögon.
Och inte ens jag går på det där!
Vi är identiska rösttvillingar, den sällsyntaste och närmaste sorten.
Jag kräver att få se kroppen!
Och vi kräver att du går. Det här är ett polisärende.
Alltså kan vi hålla det från allmänheten i åratal.
Nej!
Har Cogburn en bror? Jag visste att det inte var ett spöke.
Visst, jag med.
Det kanske inte är det bästa tillfället,
men hela den där "jag älskar dig"-fadäsen...
Velma, jag önskar att jag kunde sluta bry mig om dig.
Det skulle göra livet så mycket lättare. Men det går inte.
Därför är det konstigt att jag känner så pass lite sexuell spänning.
Jag känner inte heller nåt. Det känns bara skumt att vara i en kista.
Men om jag inte trånar efter dig,
varför betvivlar jag mina känslor för Daphne?
Gjorde hon rätt i att inte lita på mig?
Daphne! Du hörde väl inte oss precis? Det var inte jag, utan ett spöke!
Nej. Men jag tror mina mammor dödade Cogburn för att ta hans jobb.
Vänta, var det inte Victoria?
Tur att vi har en sko som kan avslöja sanningen.
Jag har en sko! Det här är min utredning och jag ska bevisa
att din mormors ande låg bakom allt!
Nej! Jag visslade "släpp"!
Att lösa gåtor med hundar kanske var ett misstag.
Så dina mammor dödade Cogburn för att ta hans jobb.
Men varför gömma kroppen?
Den stora frågan är: Hur utreder vi dem utan att de märker det?
Kampanjfesten är i morgon.
Vi kan leta ledtrådar hemma hos dig då.
Visst. Men hur ska du gå från insamlingen utan att Diya vet?
Visst är det sorgligt att sheriff Cogburn dog,
men den goda nyheten är att vi har en unik möjlighet att bli med-sheriffer.
Politik handlar om ren tur. Jag hade aldrig blivit borgmästare
om min rival inte hade drunknat i mitt badkar.
Precis. Det här är exakt likadant.
Håll dig nära. Du ska inte smita undan som på Spooner's.
- Titta, mamma. Mr S. - Åh, mr S...
Diya! Velma sa att du skulle komma. Hon sa också
att du inte fått ligga på två år och är helt desperat.
Velma! Du skulle ju ignorera det jag säger i sömnen.
Du ska sova hos din pappa i natt. Stick nu!
Det funkade, Daphne.
Jag kan bevisa att ditt hus brändes ner av ett spöke.
Det har inte brunnit ner än.
Spöket räknar fortfarande på försäkringen.
Fred! Nu får det vara nog med spökerijakt!
Vårt familjenamn klarar inte av mer skam!
NU SKA BROTTSLIGHETEN FÅ PÅ MOPPO!
Norville! Det här är vad nybyggarna rökte.
Barn som röker på med sina föräldrar går det ju alltid bra för!
Men jag har nåt jag måste göra.
Vi har letat överallt efter bevis, men förgäves.
Om de gjorde det, är dina mammor bättre mördare än poliser.
Jaså? För verkar ha tagit er på bar gärning med nånting dumt.
Herregud. Ni dödade Cogburn. Jag lovar att inte säga nåt.
Men vi borde göra en podd om det.
- Folk skulle lyssna. - Vi dödade inte Cogburn.
Vi försökte bara skydda er från sanningen.
Men Amber pratade så klart bredvid mun.
Amber... Vad var det jag sa?
Det stämmer att vi hittade Cogburns kropp först i går.
Men det här är från tre veckor sen.
Jag är i polisens bevisrum
och det verkar som att sheriff Cogburn mördades.
Vi är inte säkra. Det finns ingen kropp, bara det här.
Men Donna... Spy inte ner det där, älskling. Det är bevis.
Ni visste att Cogburn dödades för tre veckor sen.
Varför dolde ni det och började planera kampanjen?
Det är sånt som Florida-politiker gör.
Velma, det här fallet är som återvinning.
Ju mindre du vet om det, desto bättre.
Vänta, är din min mammas gamla fall? Varför är det bevis?
Och var är dr Perdues journaler?
De låg i akten när jag gav den till Cogburn.
- Var det därför han dödades? - Menar du dr Edna Perdue?
Mr S pratade om henne på insamlingen.
- Han är typ besatt av henne. - Va? Mr S!
Herregud! Daphne, vi råkade para ihop min mamma
med Cogburns riktiga mördare!
DONNA & LINDA TILL SHERIFFER
Hej, Fred. Oj!
Jag tänker inte be dig förlåta mig för att jag råkade döda din mamma.
Jag ville bara säga att min pappa inte förstår mig heller.
Men även om jag håller med om att din firma är löjlig,
så har du gjort succé med hjälp av din list.
Wow, en nörd gillar mig. Nu vet jag hur en midjeväska känner sig.
Okej, men jag menar det.
Och jag menar också att jag är ledsen att jag råkade döda din mamma.
Visst, jag godtar ursäkten.
Jag förlåter dig. Jag typ måste, på grund av min nya tro.
Man får ta det goda med det onda.
Vänta. Vi pratar om din mamma och jag hallucinerar inte.
Att du godtog min ursäkt botade mig nog.
- Är allt lugnt mellan oss? - Lugnt? Nej, det är inte lugnt.
Du dödade mig, Norville! Jag låter dig aldrig glömma det!
Fort, Fred. Nåt att äta.
De har bara minimorötter och inte ens jag hatar dig så mycket.
Mamma! Snälla, var inte död eller ha sex.
Herregud, nej! Mamma, det är värre än jag trodde.
Du skriver! Vad händer? Var är mr S?
- Försökte han döda dig? - Va?
Jag har aldrig känt mig så levande. Jag skriver igen.
Jag vet att jag sa att inte vågade, men när godbiten höll mig i sin famn
insåg jag att jag inte kan leva livet om jag fruktar det.
Betyder det att jag får fortsätta lösa gåtor?
Var är mr S? Dödade han Cogburn?
Kan han åtminstone påstå det? En misstänkt skulle hjälpa kampanjen.
Jag vill säga nej, men med tanke på alternativen i stan
är det nog bäst att du löser gåtor.
Jag har tänkt efter och du har rätt.
Det var ingen slump att jag sa till Norville "jag älskar dig".
Jag uppskattar att du erkänner det trots att du riskerar stryk.
Jag trodde mamma överdrev om att mordgåtor är farliga,
men det gjorde hon inte. Om du skulle komma till skada på grund av mig,
skulle jag bokstavligen dö.
Så du har skyddat mig hela tiden?
Så romantiskt. Men vad händer nu?
Jag vet bara att vad som än är på gång så är det större än sist.
Och jag vet bara att så länge vi är tillsammans, så blir allt bra.
- Vi är själsfränder. - Själsfränder...
Den termen uppfanns av bokförlagen
för att sälja böcker om vampyrer som pippar varulvar.
Nej, alla tror på själsfränder.
Vi är tonårstjejer, inte skilsmässoadvokater.
Visst, tanken på en själ är fin,
men den enda bestående essensen inom mig
är Beyonces fantastiska "If I Were A Boy."
Så vad tror du vi är, då? Intelligent kött?
Nej då, kåt kött.
Jaså? Det här köttet har då aldrig varit mindre kåt.
Förlåt, Daphne.
Kan vi inte vara lite mogna och hångla lite?
Hon plockade bort strumpan från dörren. Jag lägger mig.
Va? Bor du här nu?
Vad vet du om dr Edna Perdue?
Och om tjejer rent allmänt. Jag har problem med min tjej.
Jag berättar allt du vill veta i morgon
om du säger till din mamma att jag inte är ute efter en relation.
Va? Hallå? Diya?
Om du har fått en blåsa, kan jag förklara. Jag har herpes.
Hallå?
Text: Pablo Diaz Bernal Iyuno