Досега...
Това е шериф Когбърн!
Как така искаш да ексхумираш тялото на майка ми?
Не знам какво означава това.
Искам да се уверя, че наистина е мъртва.
Защо папката от затворения случай на мама е сред доказателствата?
И къде са дневниците на д-р Пердю?
Бяха в папката, като я върнах на Когбърн.
Дали затова са го убили?
В добри отношения ли сме вече? - "Добри"?! Ни най-малко.
Ти ме уби, Норвил, и няма да те оставя да го забравиш!
Ехо?
Няма да си кривя душата, не е лошо да си популярен.
Най-накрая хората оценяват страхотното ми чувство за хумор.
На спортни събития имам привилегиите на Мойсей.
Хората дори копират стила ми.
Но понякога се налага да правя и разни тъпотии.
Велма! Защо намерих флаерите за Скърцащия петък,
които трябваше да раздадеш, в кошче за боклук?
Не знам, моите ги раздадох.
Вижте, този град има куп проблеми -
бездомници, изчезнал и убит шериф,
няма свестен тайландски ресторант...
Защо ни е да смазваме прословутите скърцащи врати на града?
Защото е традиция.
А и за да накараме смотаняците да правят каквото кажем
с благотворителна цел.
Това е нашата Коледа. Кажи, че си раздала другите флаери.
Честна дума.
В Е Л М А Скърцащият петък
Даф, след часа по биология
г-н С. ще ми каже какво знае
за изчезналите дневници на д-р Пердю
и дали са свързани с убийството на шериф Когбърн.
Може би Когбърн и д-р Пердю са били сродни души.
И не казвам "сродни души" само защото мразиш израза.
Сродни души!
Лола, чудех се дали...
Никога няма да избягаш от мен, Норвил. Никога!
Странно. Обикновено се отказват да ме свалят
чак като заговоря за астрология.
Къде е г-н С.?
Да, хубав е, но само готините хора закъсняват,
а той има четири тениски с картинки с митоза.
Още го няма.
Усещам могъщи лоши сили.
А може и да е в задръстване.
Внимание, ученици. Трябва да ви съобщя неприятна новина.
Г-н С. е изчезнал. Знаем, че не е напуснал,
защото учителите вдигат шумотевица, като напускат.
О, не! Кой ще ми напише препоръка за колежа?
Само седмица след убийството на Когбърн.
И пак е бял мъж на средна възраст.
Да не би мишените да са потребители на смартчасовници?
За тези от вас... - Фред!
Ти също мислиш, че изчезването е свързано с убийството на Когбърн.
Остави ме на мира.
Това снимка на майка ти ли е?
Не се заяждам, питам сериозно.
Още мисля, че тя е жива и търси отмъщение.
Съжалявам, но тази снимка доказва,
че мама не е убила Когбърн, тъй като е мъртва.
Знаем, че г-н С. ви е учител,
но това е работа на полицията. Не се нуждаем от помощта ви.
Ако хванем някого от вас да разследва,
ще се озовете с белезници по-бързо от основател на стартъп.
"В крайна сметка отвлечена ли бях, или намерих себе си?"
Супер, най-сетне ми потръгна!
Заслужих си почивка и мога да пиша на г-н С.
Не може ли поне на едно съобщение да сложи сърце?!
Тъпак!
Да му се не види!
Фред, г-н С. е изчезнал. Ако наистина искаш да мисля,
че майка ти не се е завърнала да убива още, покажи ми снимката.
Не, полицията не иска да разследваме,
а ако Църквата ме е научила на нещо, то е да не задавам въпроси.
Трябва да видя тази снимка. Но как?
Ключар Ще отворим всяко шкафче
Не. - Искате ли помощ за изнудване?
Понякога отговорите са пред теб
Безполезно.
Скърцащият петък! Това е решението!
Трябва да си партнирам с Фред на Скърцащия петък.
Той има улика и мога да го накарам да ми я покаже
само ако сме заедно цял ден.
Разбирам, но не може да нарушим
свещените традиции за избор на случаен принцип.
"Свещени традиции"?!
Става въпрос за смазване на панти, не за прастара легенда.
Какви ги говориш, Велма?
Скърцащият петък започва в края на 19-и век,
когато всички жители били изнервени от дишането на праха от мините.
В онази година умрели 37 души.
За да предотврати още трагедии,
първото популярно момиче на Кристъл Коув - Хелън Крийки,
платило на учениците да смажат пантите на вратите в града.
За да не се скатават,
Хелън ги събрала по двойки на лотариен принцип с оловни топчета.
Учениците в двойките толкова не си пасвали,
че мълчали и смазвали.
Въпреки всичко и в онази година умрели 20 души,
но от натравяне с олово.
Така била родена традицията
популярните да събират учениците по двойки на случаен принцип.
И няма да дърпаме дявола за опашката.
Бренда само си мислеше да нагласи нещата,
за да спечели миналата година, а виж я сега.
Прокълната с късен обяд.
Норвил, защо постоянно ме гледаш?
Поне ми помогни да си отворя учебника.
Не, щях да те питам искаш ли да си побъбрим някой път.
Мога да ти улесня живота,
като ти направя средство за придвижване.
Супер! Много ще се радваме.
Кои вие?
Ние. И ти щеше да се присламчиш към група,
ако се опитваха да те рециклират.
Това е стъкло, не пластмаса, тъпако!
Защо влизаме с взлом в офиса с годишния албум?
Не мога да махна кихането от снимката ти.
А и е сладко. - Знам.
Ще сложа метални стружки в моето топче и това на Фред,
за да ги привлека с помощта на магнит.
Ще нагласиш лотарията?!
Това е лоша идея. - Чакай.
Не ми казвай, че не само вярваш в сродните души,
ами си и суеверна.
Градът ни едва започна да пуска жени на кораби.
Малко. Но съм разстроена,
защото така няма да се паднем двете заедно и да видиш, че сме...
Така де.
И без Скърцащия петък знам, че с теб имаме нещо специално.
Наистина ли?
Да. Вселената е безбожна, така че ми помогни с измамата.
А сега започва традиционното избиране на отборите.
Първата двойка ще избере
млада жена, която вярва в светостта на Скърцащия петък.
Нали? - Абсолютно.
Я! Избрах себе си и Фред... Правилно ли го произнасям?
Жонес? Джоанес?
А, Фред Джоунс.
Какво?! - Стига де!
Не съм готов да бъда командван от друга нервачка с къса коса.
Майка ми току-що умря.
Наистина ли избра точно човека, с когото искаше да се паднеш?
Ето, видя ли? Казахме ти да вярваш на традицията.
Следващата двойка са...
... Дафни и Амбър.
Какво?! - Било е писано.
Изчакай секунда.
Казах ти да не си правиш шеги със Скърцащия петък.
Ще прекарам цял ден със смъртния ти враг.
Амбър не ми е смъртен враг.
Просто не харесвам окултизма.
Случайно се паднахте заедно.
Гарантирам ти, че Вселената не наказва хората
за това, че се набъркват в традициите.
Знам, че ти имаш пръст в това.
Богатите хора разбираме от мошеничества.
Има и по-важни неща от традициите.
Няма! Виж например католиците.
Някога сме управлявали света,
но Мартин Лутър казал: "Да загърбим традициите".
И сега контролираме само Бостън и Върховния съд.
Именно. Традиции, религия, суеверия...
Като махнем шантавите шапки и безплатното вино,
всичките контролират хората чрез страх.
В нищо ли не вярваш?
Вярвам в доказването, че майка ти е жива,
и преглеждането на аптечките на хората.
Затова ще игнорираме майките на Дафни
и ще влезем у г-н С. да разследваме изчезването му.
Какво?! Отцепено е?! Има криминалисти?!
Следователка, която клечи и клати глава?!
Г-н С. не е изчезнал, а умрял!
Велма, ако ни хванат, ще ни арестуват за разследване.
И без това трябва да обяснявам на колежите
защо съм лежал за убийство.
Проблемът си е твой.
Няма да кажа на ченгетата, че разследваме,
само ако ми покажеш онази снимка от папката си.
"Аневризъм"! - "Аневризма"!
Казах на Велма, че е опасно да се бърка в избирането на двойки.
Сега всички се карат, вместо да смазват пантите.
Съгласна съм, че са намесени по-могъщи сили,
но всъщност си визуализирах това да се паднем заедно.
Моля те! Суеверията са едно на ръка,
но вярването във визуализации
кара Велма да те смята за странна.
Плюс татуировката "Аз съм странна".
Разбирам.
Тогава съм принудена да те просветля.
Като визуализирам как печелим Скърцащия петък.
Мили боже! Исках да кажа, че това е много хубав
и съвсем не психарски олтар на майка ти върху кучешка клетка.
Или клетка за служители, в зависимост от настроението й.
Един голям плюс на това, че вече съм католик,
е утехата да знам, че тя сега е на по-добро място.
Фред, какво правиш? - Това ми е скривалището.
Не искам снимката да попадне в неподходящи ръце. Ето.
Или пак са спрели да чистят обществените басейни, или това е...
Призрак. Но според Църквата е демон,
затова ми продадоха тази реликва само срещу 10 000 долара.
Пръст от крак на светец. Това "прасенце" е свещено.
Откъде имаш тази снимка, Фред?
От човека, който ме нае да разследвам смъртта на Когбърн.
Не питай кой е.
Държи да е анонимен и общуваме с имейли.
Чакай! Виждала съм този дух и преди.
Тя е добре. Извадила е късмет,
предвид, че като медицински застраховател е писала вятъра.
Амбър, къде ти беше умът?!
Не се хвърляш пред кола по-евтина от 75 000.
Слушай.
Скърцащите панти. - Визуализирането не е странно.
Хайде да спечелим състезанието.
Ето ти старата пишеща машина
и шише сок за идеи от старото ти скривалище.
Това не е мое. Винаги си изпивам алкохола.
Познавам те. Лаптопите не се повреждат просто така.
Отново се самосаботираш, за да не пишеш,
а това е единственото, което ти е помагало.
Да се самосаботирам?! Как си позволяваш?!
Не, прав си. Това ми е нужно, за да завърша книгата.
За да съм сигурен, че това отчита мозъчната дейност правилно,
ще си побъбрим неангажиращо.
Бренда, добре ли спа? Изглеждаш уморена.
Знаех си, че имам бръчки "пачи крак".
Криста, чух, че бракът на родителите ти не върви.
"Не върви"?
Те почти не си говорят. Какви са тези въпроси?
Да, какво целиш?
Все едно момчета са ни поканили на секс парти,
но пълнят бурканите ни със златни рибки.
Просто ви задавам въпроси, защо се интересувам от живота ви.
Но причиняват ли ви безпокойство?
Експеримент с търсене на центъра на безпокойството
Ето, казах ти, че не е било дух.
Прибери си реликвата, преди някой да направи
поредния сериал за един вярващ и една секси скептичка.
Напротив, това само засилва вярата ми.
Истинска вяра е да вярваш дори когато фактите сочат обратното.
Извинете?
Кой последно е наемал този костюм?
Виктория Джоунс ли се казваше?
Съжалявам, списъкът с клиенти е поверителен.
Техните ролеви игри са нещо, което е само между тях...
... и мен.
Ей, спрете! Наближава Хелоуин,
искам всичко да скърца колкото може повече.
Фред, компютърът.
Норвил?!
Божичко! Ето откъде ми е познат костюмът.
Норвил?
Фред, трябва да тръгваме.
50 врати не стигат за победа.
Явно визуализацията ми не е била достатъчно силна.
Трябва да ми помогнеш, Дафни.
Аз - да визуализирам?
Добре, но само за да спечелим.
Не защото държа да докажа на Велма,
че има и необясними неща.
Добре, сега дишай дълбоко.
И...
Искате ли да дойдете с мен в мазето?
Имам някои неща, които се нуждаят от смазване.
Успяхме!
В морга ли се намираме?
Да. Добре дошли на мястото на вечния си сън.
Искаше да каже "някой ден".
"Мястото на вечния ви сън някой ден."
Съжалявам, всичко, което той казва, звучи неумишлено злокобно.
Да смажете пантите ли идвате?
Визуализацията наистина сработи!
Норвил, това е страхотно!
Вече няма да се съмняваме в мотивите на момче.
Знаем, че си носил костюм на дух вечерта, когато Когбърн е умрял.
Ти си го убил.
Невинен старец, който е щял да живее още поне седмица.
Моля?! Не е вярно.
О, боже!
Не уби Когбърн, но уби мен.
И няма да позволя мозъкът ти да забрави това, Норвил.
Помощ! Имам халюцинация!
Трябва ми нещо за ядене!
Добре ли си? - Да.
В такъв случай, защо си бил в участъка с костюм на дух?
Ти ли уби Когбърн? - Не, разбира се.
Отидох да взема дневниците на баба.
Значи затова ги нямаше в досието със случая на мама.
Да, използвах костюма, за да се скрия от камерите
и откраднах дневниците, когато Когбърн отиде до тоалетна.
Знаех, че трудът й ще ми помогне да изолирам безпокойството в мозъка си
и да го премахна.
Но първо трябваше да експериментирам с мозъците.
Какво?! Знаех си.
Мъжете се държат добре само когато имат задни помисли.
Достоверна история. Извикай полиция, Велма.
Ще му трябва адвокат - но не баща ти, а някой добър.
Норвил не е виновен.
Ако беше превъртял и убил някого, щеше да избере мен.
Интересно.
Въпреки доказателствата, които сочат едно,
ти продължаваш да вярваш друго.
Значи смяташ Норвил за невинен,
но аз съм фанатик, задето използвам пръст на светец
за защита от демони.
Да вярваш, че Норвил е невинен, не е като да вярваш в духове
или в Бог, който определя кой ще спечели музикална награда.
Неоснователното ти убеждение влияе на преценката ти.
Не е неоснователно. Познаваме Норвил.
Убиец щеше ли да е клоун на детски партита?
Или да познава целия зодиак?
Или да качва стопаджии? Това не бяха удачни примери.
Норвил беше на мястото на убийството на Когбърн.
Факт - излъга за това.
Факт - духът на баба му беше обладал майка ми.
Факт. - Не е факт.
Майка ти не е била обладана, Норвил е невинен,
а пръстът на светеца е стар карамелен бонбон.
Дано не смяташе да спечелиш музикална награда за кънтри,
защото си изгърмя шанса.
Не, без тези двете врати. Те са забранени.
Обещайте да не ги отваряте.
Добре. - Обещаваме.
Благодаря ви. Защото с Винсънт закъсняваме за семейна терапия.
Да, днес ще убиваме
страха си от това да показваме уязвимост.
Шериф Когбърн!
А това е г-н С.! - Какво?!
Но как са умрели?
Велма, добре че дойде! Намерихме Когбърн и г-н С.
и те са не само мъртви, а...
Пишките са им отрязани?!
Това е почти толкова гадно, колкото момичетата с извадени мозъци.
Това ми дойде в повече.
Свърши ли с маскирането на страха си с пресилени реакции?
Един момент.
Свърших. - Но кой би сторил нещо такова?
И защо някой, който има снимка на Норвил, облечен като дух,
би наел Фред да разследва?
Откъде я взе?
От охранителна камера в полицията е.
Тогава трябва да отидем там. Хайде, Даф.
И Амбър, предполагам.
Всъщност, Велма,
с Амбър сме близо до победа в Скърцащия петък.
Знам, че го смяташ за тъпо, но и аз те смятам за тъпа,
че не вярваш в различните кремове за различни части на тялото.
И в сродните души. - Е, не!
Точно сега ли искаш да водим разговор за чувствата си?
Да! - Хубаво.
Настъпи газта, Фред.
Благодаря, че се съгласи да се срещнем, Уилям.
Хубаво е да поизляза от вкъщи,
било то и за да бера срам за деянията на жена си.
Няма да е за първи път днес.
Всъщност имам нещо за теб.
От дъха и гневните ти изблици предположих, че пиеш скоч.
Да!
Искам да те интервюирам за книгата си - мемоари за отвличането ми,
плюс рецепти. Нещо в стил ранната Нора Ефрон.
В такъв случай приемам скоча.
Но ако не е неприемливо,
всъщност трябва да пием бургундско, не мислиш ли?
Аз вече не пия.
А какво правиш в свободното си време, Дия Динкли?
Любимата ми част от работата са творческите проекти.
След това ще изплета белезници.
Тази снимка е от вечерта на убийството на Когбърн.
Ваш служител я е изпратил на Фред.
Фред - едно дете, което умствено и телесно е още по-малко дете.
Какво?! Откъде я взе?
Никой няма достъп до записите освен нас
и севернокорейчето, което ми изпрати фалшив линк за снимки на кученца.
Освен ако...
Съжалявам, аз изпратих снимката на Фред,
но само защото сме доникъде, а той разбира от свръхестественото.
Има пръст от светец.
Не, Велма е права, карамелен бонбон е.
Момент... Не, това беше кост.
Линда, предстоят ни избори.
Ако се разчуе, че деца ни решават случаите,
свършено е с нас.
Линда повече се притеснява как ще реагират гласуващите,
ако разберат, че сериен убиец, който реже пишки,
вилнее под носа им.
Да. Я чакай!
Откъде знаеш за липсващите пишки?
Дафни и Амбър намерили телата, докато смазвали панти.
Решението ми да наруша правилата на Скърцащия петък
е още по-оправдано. Само така!
Двама души са мъртви, Велма. - Да, съжалявам.
А сега обещай да не казваш на никого.
Зает съм, тате. Излезте само двамата с мама.
Лола?! Какво правиш тук?
Да не би скейтбордът да те кара да пушиш и да си гадна с жените?
Не мога да го оправя.
Не, заслужавам извинение.
Това, че си секси, не ти дава право да се държиш така. Разбра ли?
След това, че ме намираш секси, нищо не чух.
Заслужавам по-добро отношение.
Не много по-добро. Ударих се в пищяла на някакъв смотаняк.
Въпреки това... - Съжалявам.
Не биваше да правя така.
Просто искам да спра халюцинациите.
Тогава ще трябва да ти помогна с това.
Само се надявай още да искам да те изчукам
и след като си излекуван.
Някой убива мъже, свързани с дневниците на д-р Пердю,
и им реже пишките.
Прощавай, рефлекс. Аз още мисля, че Норвил е убиецът.
Така ли? Не го спомена на Линда и Дона
като евентуален заподозрян,
дори като ти дадоха почетен шерифски стикер.
Е, какво да кажа?
Явно вярата ти в Норвил ме убеди.
Затова религиозните хора са толкова вбесяващи.
Държите се налудничаво, но и правите добри неща, които никой не прави -
храните бедните, забавлявате стари хора...
Така ли? Тук не става въпрос за това.
Не очаквам да повярваш, че мама е била обсебена,
но ще продължавам да ти вярвам за Норвил,
ако поне ми повярваш, че майка ми е мъртва.
Добре. И съжалявам, че се присмивах на религията ти.
Щом ти носи утеха, вярвай, че онази кучка е на по-добро място.
Дафни пък вярва в сродните души
и аз го приемам.
Всъщност... - Благодаря, означава много за мен.
Както се казва в любимия ми библейски цитат,
"Има твърде много хора, които създават твърде много проблеми,
а любовта не е достатъчна".
Фред, запознай се по-подробно с католицизма.
Хубаво. Това ще бъде яко.
О, мили боже!
Трябва да давам десет процента от дохода си на Църквата?
Изедници! Отказвам се.
Извънредни новини
Отборът, който днес е смазал най-много врати,
са Дафни Блейк и новото момиче,
за което хората още си формират мнение.
Амбър, успяхме! Благодаря ти!
В отдела по прием в колежа ще са във възторг.
А сега отиваме пред участъка,
където Мърл Когбърн прави специално съобщение.
Както знаете,
скъпият ми брат и близнак по глас Ърл почина.
Двете жени, които се надяват да го заместят на шерифското място,
са прехвърлили разследването на смъртта му на деца!
Затова съм принуден и аз самият да се включа в надпреварата.
Какво?!
Велма?!
Извинявай за отношението ми към сродните души.
Ти си човекът, на когото държа най-много.
Ако за теб това ни прави сродни души, така да бъде.
Благодаря ти, оценявам го.
И аз научих много днес.
Чувала ли си за визуализации?
Помага не само на хубави жени на кастинги,
би могло да помогне и с разследването ти.
Да, може би. Благодаря.
Но колкото и да съм толерантна, още намирам тези неща за глупави.
Наруших традицията на Скърцащия петък
и нищо лошо не ме сполетя.
О, боже! - Велма!
Не чухме вратата, понеже е смазана.
Мразя Скърцащия петък!
Забравих, че имаш дете.
Винсънт! Видях, че вратата на помещението с телата е отворена.
Пак ли ги използваш да репетираш бални танци?
Винсънт?!
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО