Din episoadele anterioare...
E şeriful Cogburn!
Cum adică vrei s-o exhumezi pe mama? Ce înseamnă asta?
Înseamnă că vreau s-o dezgrop ca să mă asigur că e moartă.
E dosarul mamei? De ce e probă?
Şi unde sunt jurnalele dr. Perdue?
Eu i le-am dat lui Cogburn.
Oare de asta a fost ucis?
- Toate bune între noi? - Serios? Nici pe departe!
M-ai omorât, Norville, n-o să te las să uiţi asta!
Cine-i acolo?
Sinceră să fiu, popularitatea nu e neplăcută.
Lumea râde, în sfârşit, la glumele mele excelente.
O ard ca Moise la evenimentele sportive.
Lumea chiar îmi copiază stilul.
Dar eşti nevoit să te implici ocazional în adevărate prostii.
Velma! De ce am găsit un teanc de pliante despre Vinerea Scârţ-scârţ
la gunoi? Tu trebuia să le împarţi!
Nu ştiu. Eu le-am împărţit pe ale mele.
Cred că oraşul ăsta are multe alte probleme.
Boschetari, un şerif ucis, lipsa unui restaurant thailandez decent.
De ce ne-am axa pe ungerea celebrelor balamale sinistre ale oraşului?
Fiindcă asta e tradiţia.
Când mai pot profita fetele populare de rataţi în numele binelui?
E Crăciunul nostru. Jură c-ai împărţit celelalte pliante.
Jur.
VELMA
Daph, ghici ce? După ora de biologie,
dl S o să-mi spună tot ce ştie despre jurnalele doctoriţei Perdue.
O să aflu dacă au de-a face cu moartea şerifului.
Marfă! Poate că dr. Perdue şi Cogburn erau suflete-pereche.
Nu folosesc termenul ăsta doar pentru că tu-l urăşti.
Suflete-pereche!
Bună, Lola! Voiam să ştiu dacă...
N-o să scapi de mine în veci, Norville!
Ce ciudat! De regulă, bărbaţii pleacă de lângă mine când vorbesc de zodii.
Unde-i dl S?
Da, e chipeş, dar numai oamenii cool pot întârzia,
iar el are patru tricouri cu desene legate de mitoză.
Încă n-a ajuns.
Şi simt c-a fost mâna unor puternice forţe diabolice. Sau nu.
O fi în trafic.
Atenţie, dragi elevi! Am o veste neplăcută.
Dl S lipseşte. Şi ştim că n-a demisionat,
fiindcă profesorii se dau în stambă când renunţă la post.
Doamne! Cine-mi mai scrie scrisoarea de recomandare?
Şi la o săptămână de la moartea lui Cogburn...
Încă un alb de vârsta a doua.
Cineva vizează utilizatorii de smartwatch-uri?
- Pentru cei dintre voi... - Fred!
Şi tu crezi că dispariţia dlui S are legătură cu moartea lui Cogburn.
- Dă-mi pace, Velma! - Aia-i o poză cu mama ta?
Ştiu că e o glumă clasică, dar vorbeam serios.
Încă mai cred că trăieşte şi caută să se răzbune.
Regret că te dezamăgesc, dar poza asta dovedeşte
că mama nu l-a ucis pe Cogburn, fiindcă e moartă.
Ştim că dl S vă este profesor,
dar nu vrem să ne ajutaţi cu această anchetă oficială.
De vă prindem că vă implicaţi,
o să ajungeţi după gratii mai repede decât un proprietar ciudat de start-up.
"La urma urmei, oare răpirea m-a ajutat să mă maturizez?"
Mi-am intrat, în sfârşit, în mână!
Deci merit să fac o pauză ca să-i scriu dlui S.
Nu mi-a dat cu inimioară la niciun mesaj?
Nesimţitule!
La dracu'!
Fred, dl S a dispărut. Dacă nu vrei să cred
că mama ta s-a întors ca să omoare alţi oameni, arată-mi poza!
Nu! Poliţia nu vrea să ne băgăm.
Iar biserica m-a învăţat să nu pun prea multe întrebări.
Tre' să văd poza aia! Dar cum?
LĂCĂTUŞ Te-ai blocat în vestiar?
Nu! Ce prostie!
Răspunsurile sunt în faţa ta!
Pierdere de timp!
Vinerea Scârţ-scârţ! Asta era!
Vreau să fac mâine echipă cu Fred!
Îl pot convinge să-mi arate probele doar dacă petrec toată ziua cu el.
Velma, te înţeleg, dar nu putem încălca
tradiţia sacră a perechilor aleatorii.
Tradiţie sacră?
Vorbim de uns balamale, nu de legende ce ar merita un montaj.
Vorbeşti serios, Velma? Vinerea Scârţ-scârţ a apărut în anii 1890,
când toţi localnicii erau agitaţi din cauza prafului de cristale.
37 de oameni au murit în acel an.
Pentru a evita asemenea tragedii,
prima fată populară din oraş, Helen Scârţ,
a plătit elevii pentru a unge toate balamalele din oraş.
Ca să se asigure că sunt serioşi,
Helen a creat perechi aleatorii folosind bile de plumb.
Elevii au evitat discuţiile neplăcute axându-se pe unsul balamalelor.
Da, au murit 20 de oameni în acel an, dar din cauza saturnismului.
Aşa a apărut tradiţia sacră a perechilor aleatorii din Vinerea Scârţ-scârţ.
Şi nu ne jucăm de-a Dumnezeu punându-te cu Fred.
Brenda doar s-a gândit să trişeze anul trecut şi uitaţi cum a ajuns!
Blestemul prânzului târziu.
Norville, de ce te tot uiţi la mine?
Măcar ajută-mă să deschid manualul.
Voiam doar să ştiu dacă ai vrea să pierdem vremea împreună.
Ţi-aş putea face viaţa mai uşoară cu un mijloc de deplasare.
Marfă! Ne-ar prinde bine un mijloc de deplasare.
Ţie şi mai cui?
Nouă, Patru-Membre! Şi tu ai călători în grup dacă ai risca să fii reciclat.
Sunt din sticlă, nu din plastic, idiotule!
De ce am intrat prin efracţie în biroul anuarelor?
Ştii că nu pot edita poza în care ai strănutat.
- E drăguţă. - Ştiu.
Pun praf metalic în mingile cu numele meu şi al lui Fred,
ca magnetul să mă ajute să fac echipă cu el.
Trişezi de Vinerea Scârţ-scârţ?
- E o idee proastă. - Stai aşa!
Dincolo de faza cu sufletele-pereche, mai eşti şi superstiţioasă?
Femeile din oraşul ăsta abia acum pot urma pe vase!
Dacă trişezi, soarta nu ne poate aduce împreună, ca să-ţi arăt că suntem...
Ştii tu.
Daphne, n-am nevoie de confirmare ca să ştiu că avem o relaţie specială.
Serios?
Da. E un univers fără Dumnezeu. Ajută-mă să trişez.
Iar acum începe tradiţionala tragere la sorţi a partenerilor!
Prima pereche va fi aleasă
de o tânără care pune preţ pe importanţa Vinerii Scârţ-scârţ.
- Corect? - Clar!
Se pare c-o să fac echipă cu Fred. Sper să-ţi pronunţ bine numele.
Jonez? Joanas? Fred Jones!
- Ce? - Fii serioasă!
Nu sunt pregătit să fiu dominat de încă o femeie furioasă cu păr scurt.
Abia ce a murit mama.
Velma, chiar ai extras numele persoanei cu care voiai să fii?
Vezi? Ţi-am zis să te încrezi în tradiţie!
Următoarea pereche este formată din Daphne şi Amber!
- Ce? - Aşa a fost scris.
Lasă-mă puţin.
Vezi? Ţi-am zis să nu trişezi.
Acum o să petrec toată ziua cu rivala ta de moarte.
Amber nu mi-e rivală, Daphne.
Da, ocultismul e bizar. Faceţi echipă din coincidenţă.
Promit că universul nu-i pedepseşte pe cei care sfidează tradiţia.
Ştiu că ai trişat, Velma.
Bogătanii ştiu să trişeze.
Şi ce dacă am trişat? Tradiţia nu e lucrul cel mai important.
Ba este! Gândeşte-te la catolici! Pe vremuri conduceam lumea.
Apoi s-a trezit Martin Luther să ignore tradiţia.
Acum mai avem doar Bostonul şi curtea supremă.
Exact. Tradiţie, religie, superstiţie.
Dacă elimini pălăriile deosebite şi vinul gratuit,
totul se reduce la controlarea oamenilor prin frică.
Tu nu crezi în nimic?
Cred că mama ta e încă în viaţă
şi că tre' să ştii ce medicamente foloseşte omul.
De aia le vom ignora pe mamele lui Daphne
şi vom căuta indicii în apartamentul dlui S.
Ce? Poliţie? Medicul legist?
Un detectiv care stă pe vine şi dă din cap de pomană?
Dl S n-a dispărut, e mort!
Velma, nu putem rămâne aici. Vom fi arestaţi pentru nesupunere.
Deja mi-e greu să le explic facultăţilor de ce am fost acuzat de omor.
Asta-i viaţa!
Nu le zic nimic poliţiştilor dacă-mi arăţi poza aia.
- Publi-ci-tate! - Publici-tate!
I-am zis Velmei că-i riscant să perturbi ritualul.
Echipele sunt prea ciudate şi lumea se ceartă şi nu unge balamale!
De acord, există forţe puternice în hora asta,
dar eu am manifestat colaborarea noastră.
Amber, termină! Una e să fii superstiţios...
Dar Velma te crede ciudată fiindcă tu crezi în prostii ca manifestarea.
Plus că ţi-ai tatuat "sunt ciudată" pe gât.
Am înţeles.
Atunci, mă obligi să te conving
manifestând victoria noastră în Vinerea Scârţ-scârţ.
Dumnezeule! E un altar foarte frumos,
deloc bizar, dedicat mamei tale. Pe o cuşcă de câine.
Sau pe o cuşcă pentru angajaţi, în funcţie de starea mamei.
Acum că sunt catolic, mă ajută gândul că ea este într-un loc mai bun.
- Fred, ce faci? - Ce? Asta-i ascunzătoarea mea.
Nu vreau să ajungă poza la cine nu trebuie. Poftim.
Ce? Fie iar au încetat să mai cureţe piscinele publice, fie este...
O fantomă. Dar biserica e de părere că este un demon.
De aia mi-au vândut artefactul ăsta pentru doar 10 000 de dolari.
E degetul unui sfânt. Purceluşul ăsta e sfânt.
Fred, de unde ai poza asta?
Mi-a trimis-o persoana care m-a angajat să aflu cine l-a ucis pe Cogburn.
Nu întreba cine m-a angajat. Comunicăm prin e-mail.
Stai! Am mai văzut fantoma asta.
E teafără. Norocul ei,
fiindcă a trecut vântul în dreptul companiei ei de asigurări.
Amber, ce-a fost în capul tău?
Nu te arunci în faţa unei maşini ce nu face nici 75 de miare!
Ascultă!
- Balamale care scârţâie! - Ţi-am zis că manifestarea e pe bune.
Hai să câştigăm!
Poftim vechea ta maşină de scris.
Şi o sticlă de suc de inspiraţie ascunsă în coşul cu jucării.
Nu-mi aparţine. Eu am ascuns mereu alcoolul în mine.
Diya, te cunosc! Laptopurile nu se sparg singure.
Pun pariu că te sabotezi singură ca să nu scrii.
Doar asta te-a ajutat.
Mă sabotez singură? Cum îndrăzneşti?
Ai dreptate. Asta-mi trebuie ca să termin cartea.
Ca să mă asigur că vă măsoară corect activitatea cerebrală,
trebuie să pălăvrăgim niţel.
Brenda, ai dormit bine? Pari cam obosită.
Eram sigură! Lobul meu are cearcăne!
Krista, am auzit că mariajul alor tăi e în pericol.
Cum să fie în pericol? Ei nici nu mai vorbesc. Ce-i cu întrebările astea?
Care-i treaba?
Îmi aminteşti de studenţii care ne-au invitat la o orgie,
ca apoi să ne bage peşti în borcane!
Ce? Am pus nişte întrebări fiindcă-mi pasă de voi.
Dar v-am provocat anxietate?
Experiment secret pentru găsirea sursei anxietăţii
Vezi? Ţi-am zis că nu era o fantomă.
Lasă artefactul ăla deoparte, până nu mai creează cineva
un serial despre un credincios şi o tipă sceptică, dar foarte sexy.
Glumeşti? Asta-mi întăreşte credinţa!
Adevărata credinţă înseamnă să crezi în lucrurile ce pot fi clar demontate.
Nu vă supăraţi. Cine a închiriat acest costum ultima dată?
L-a luat cumva Victoria Jones?
Îmi pare rău. Dar oferim intimitate clienţilor.
Fanteziile oamenilor nu trebuie aflate decât de mine.
Terminaţi! Urmează Halloweenul!
Am nevoie să scârţâie cât mai tare!
Fred! Computerul!
Norville? Doamne! De aia am recunoscut costumul!
Norville?
Fred, trebuie să plecăm imediat!
Am rezolvat 50 de uşi, dar victoria nu e garantată.
Deci n-am putut manifesta decât un simplu "ce ţi-am zis?".
De vrei să câştigăm, trebuie să manifestăm victoria, Daphne.
Eu? Să manifestez? Fie, dar numai ca să câştigăm.
Nu pentru că-mi doresc mult să-i arăt Velmei că nu le ştie chiar pe toate.
Bun, inspiră adânc.
Iar acum...
Aţi vrea să veniţi cu mine la subsol?
Am nişte lucruri ce trebuiesc unse.
Am reuşit!
Stai! Suntem la morgă?
Da. Bun-venit în locul vostru de veci!
Din viitor. Asta voia să spună.
"Locul vostru de veci din viitor."
Scuze. Exprimările lui sinistre sunt involuntare.
În fine, aţi venit să ungeţi balamalele?
A mers!
Norville, e uimitor!
Nu vom mai pune la îndoială intenţiile bărbaţilor.
Ştim c-ai purtat costumul de fantomă în noaptea morţii lui Cogburn.
Tu l-ai omorât!
Bietul bătrân mai avea de trăit una-două săptămâni.
Ce? Nu-i adevărat!
Doamne!
Nu l-ai omorât pe Cogburn, dar pe mine m-ai omorât!
N-o să te las să uiţi asta, Norville.
Ajutor! Am halucinaţii!
Tre' să mănânc ceva!
- Eşti bine? - Da.
În cazul ăsta, de ce te-ai dus costumat la secţia de poliţie?
- L-ai ucis pe Cogburn? - Fireşte că nu!
M-am dus să iau jurnalele bunicii.
De aia lipseau jurnalele ei din dosarul mamei.
Da! Am folosit costumul ca să-mi ascund faţa
şi am furat jurnalele când Cogburn s-a dus la baie.
Ştiam că experimentele ei mă pot ajuta să găsesc sursa anxietăţii
şi să scap de ea.
Dar a trebuit să fac experimente pe creiere.
Ce? Bărbaţii sunt amabili doar când au intenţii dubioase!
Ce fabulaţii! Velma, cheamă poliţia!
Are nevoie de un avocat. Nu taică-tu, unul priceput.
Ce? Sigur n-a fost mâna lui Norville.
Dacă ar lua-o razna şi ar ucide pe cineva, eu aş fi victima.
Interesant. Deşi toate probele arată un lucru,
tu încă mai crezi contrariul.
L-ai păsuit pe Norville,
dar eu sunt fanatic fiindcă folosesc degetul de sfânt ca să alung demonii?
Una e să crezi în nevinovăţia lui şi alta e să crezi în fantome.
Sau într-un Dumnezeu care alege cine câştigă premiile muzicale.
De ce? Credinţa ta nefondată îţi conturează părerile!
Nu e nefondată. Îl ştim pe Norville.
Un criminal ar fi clovn la petreceri pentru copii
sau ar cunoaşte toate zodiile?
Ar lua necunoscuţi în maşină? N-am dat exemple bune.
Norville a fost la locul crimei lui Cogburn.
Adevăr. A minţit în legătură cu asta.
Adevăr. Fantoma bunicii lui mi-a posedat mama.
- Adevăr. - Asta nu-i adevărat.
Mama ta n-a fost posedată, Norville e nevinovat,
iar degetul ăsta de sfânt e clar o caramea veche!
Sper că nu voiai să câştigi vreun premiu la categoria muzică country!
Fără alea două. Alea două nu pot fi deschise.
Promiteţi că nu le deschideţi.
- Bine. - Promitem.
Mersi. Eu şi Vincent am întârziat la şedinţa de terapie de cuplu.
Da. Astăzi ne vom ucide
teama de vulnerabilitate.
E şeriful Cogburn!
- Şi ăla-i dl S! - Ce?
Dar cum au murit?
Velma, slavă Domnului c-ai venit! I-am găsit pe Cogburn şi pe dl S.
Nu doar că sunt morţi...
Le-a fost tăiat mădularul?
E aproape la fel de grav ca lăsarea fetelor fără creier. Aproape.
E prea de tot! Nu pot uita ce am văzut!
Îţi mai ascunzi mult teama prin reacţiile astea exagerate?
Da, stai aşa.
- Gata. - Dar cine ar face asta?
Cel care l-a pozat pe Norville costumat l-a angajat pe Fred. De ce?
De unde ai poza? E un cadru surprins de o cameră de la secţie.
Da? Tre' să mergem acolo. Haide, Daph!
Şi Amber...
De fapt, Velma, suntem foarte aproape să câştigăm Vinerea Scârţ-scârţ.
Ştiu că ţi se pare o prostie, dar tu eşti ridicolă
fiindcă nu crezi că tre' să foloseşti creme diferite în zone diferite.
- Sau în suflete-pereche. - Doamne!
Chiar vrei să vorbim acum despre trăirile noastre?
- Da. - Fie!
Calc-o, Fred!
Mersi că ai venit, William.
Mă bucur c-am ieşit din casă,
deşi presupun c-o să-mi baţi obrazul pentru fapta soţiei mele.
- N-ar fi o premieră pe ziua de azi. - De fapt, ţi-am adus ceva.
Hainele, respiraţia şi ieşirile tale nervoase îmi spun că bei scotch.
Aşa e.
Vreau să-ţi iau interviu pentru cartea despre răpirea mea.
Include şi reţete. Copiez începuturile Norei Ephron.
Atunci, accept sticla de scotch. Dacă nu eşti ostilă,
ar trebui să bem burgundy, nu crezi?
Nu mai beau.
Atunci, cum te distrezi, Diya Dinkley?
Marele avantaj al funcţiei de poliţist e lucrul manual.
Urmează să croşetez cătuşe.
Poza asta-i din noaptea în care Cogburn a fost ucis.
Unul dintre agenţii voştri i-a trimis-o lui Fred.
Fred, un copil cu trup şi minte de copil mai mic.
Ce? De unde ai făcut rost de ea?
Doar noi avem acces la imaginile alea.
Şi adolescentul nord-coreean care mi-a trimis un link fals.
Sau poate...
Scuze. Eu i-am trimis poza lui Fred,
dar asta doar pentru că nu avem piste şi el este expert în fenomene bizare.
Are un deget de sfânt!
Velma are dreptate. E o caramea.
Ba nu! Era o bucată de os.
Linda, urmează alegerile!
Dacă lumea află că lăsăm copiii să ne rezolve cazurile,
o să pierdem. Cum ai putut?
Doamne! Linda este mai îngrijorată de reacţia alegătorilor
când vor afla că nu puteţi opri criminalul ce retează mădulare!
Corect. Stai aşa! De unde ştii că le lipseşte mădularul?
Daphne şi Amber le-au găsit cadavrele când ungeau balamale.
Deci am fost îndreptăţită să încalc tradiţia. Da, fată!
- Doi oameni au murit, Velma. - Desigur. Îmi pare rău.
Vă rog să promiteţi că nu spuneţi nimănui.
Am treabă, tată! Ieşi cu mama la întâlnire fără mine!
Lola? Ce cauţi aici?
Datul cu placa te-a făcut să fumezi şi să te comporţi oribil cu femeile?
- Mă tem că nu am leac pentru asta. - Nu. Vreau să-mi ceri scuze.
Nu e normal să mă tratezi aşa doar pentru că eşti sexy. Ai înţeles?
Ce? Am uitat tot ce-ai zis când am auzit că sunt sexy.
Ideea e că merit să fiu apreciată.
Asta deşi am călcat un ratat pe picior. Nu mă deranjează asta.
- Chiar şi aşa... - Îmi pare rău. Am greşit.
Sunt disperat să scap de halucinaţii.
Atunci e musai să te ajut să scapi de ele.
Roagă-te să mai vreau să te călăresc când o să fii normal.
Deci cineva omoară bărbaţi ce au legătură cu jurnalele dr. Perdue.
Şi le taie mădularul.
Scuze, din reflex. Încă mai cred că e mâna lui Norville.
Serios? Dar nu l-ai pomenit de faţă cu Linda şi Donna.
Deşi ţi-au oferit abţibildul ăla cu "şerif onorific".
Ce pot spune?
M-a convins încrederea pe care o ai în Norville.
Fir-ar! De aia mă disperă oamenii religioşi.
Vă comportaţi nebuneşte, dar apoi faceţi lucruri bune,
precum hrănirea săracilor sau distrarea bătrânilor.
Stai! Ce? Asta nu e din aceeaşi categorie.
Nu mă aştept să crezi că mama a fost posedată.
Dar eu continui să te cred în legătură cu Norville
dacă mă crezi că mama e moartă.
Fie. Şi-mi pare rău că ţi-am batjocorit religia.
Dacă te ajută să crezi că jigodia aia e într-un loc mai bun, treaba ta.
La fel de ridicol e faptul că Daphne crede în suflete-pereche. O accept aşa.
- Stai aşa... - Mersi, Velma. M-ai liniştit.
După cum ne spune pasajul meu preferat din Geneză,
"prea mulţi oameni fac probleme, iar iubirea nu ajunge pentru toţi".
Fred, te rog să citeşti mai multe despre Biserica Catolică.
Fie, nu-i mare scofală.
Dumnezeule!
Trebuie să le dau 10% din venitul meu net!
Ce escrocherie! Adio!
Echipa care a uns cele mai multe balamale de Vinerea Scârţ-scârţ
e compusă din Daphne Blake şi fata asta nouă,
despre care nu ştim ce să credem.
Amber, a mers! Mulţumesc!
Porcăria asta o să dea foarte bine în dosarele de admitere!
Mergem pe treptele dep. de poliţie,
unde Merle Cogburn va face un anunţ special.
După cum bine ştiţi,
iubitul meu frate geamăn de voce, Earl, a răposat.
Dar nu ştiţi că cele două femei care speră să-i ia locul
au lăsat nişte puşti să-i ancheteze moartea!
Asta mă obligă să intru în cursă.
Ce?
Velma?
Iartă-mă c-am fost aşa categorică referitor la sufletele-pereche.
Te iubesc mai mult decât pe oricine.
Dacă asta înseamnă că suntem suflete-pereche, nu mă deranjează.
Mersi. Apreciez.
Şi eu am învăţat multe azi.
Ştii ce presupune manifestarea?
Nu le ajută doar pe femeile frumoase la castinguri şi atât.
Cred că te-ar putea ajuta cu ancheta.
Da, poate. Mersi.
Deşi am devenit foarte înţelegătoare, asta mi se pare uşor prostesc.
Am încălcat tradiţia sacră de Vinerea Scârţ-scârţ
şi n-am păţit nimic rău.
Doamne!
Ne-am fi acoperit dacă auzeam uşa, dar tocmai ce a fost unsă!
Urăsc Vinerea Scârţ-scârţ!
Am uitat că ai o fată.
Vincent! Iar ai lăsat uşa deschisă la sala cu cadavre!
Iar îţi exersezi mişcările de dans cu cadavre? Vincent!
Vincent?