- Tidigare... - Det är Sheriff Cogburn!
Va? Vill du gräva upp min mors kropp?
Vad menar du?
Jag vill se att hon verkligen är död.
Är det min mammas gamla fall?
Varför är det bevis? Och var är dr Perdues journaler?
De låg i akten som jag gav Cogburn.
Var det därför han dödades?
- Är det lugnt mellan oss? - Nej!
Du dödade mig, Norville. Jag låter dig aldrig glömma det.
Hallå?
Helt ärligt så känns det inte skit att vara poppis.
Folk skrattar äntligen åt mina urroliga skämt.
Jag är som Moses på sportevenemang.
Folk härmar till och med min stil.
Men ibland måste man stå bakom rätt dumma grejer.
Velma!
Varför hittade jag en hel hög Creaky Friday-flygblad
som du skulle dela ut i soporna?
Inte vet jag. Jag delade ut mina.
Stan har så många problem: Hemlöshet,
en försvunnen mördad sheriff, inte en enda bra thaikrog.
Varför ska vi smörja Crystal Coves läbbiga knarrande dörrar?
För att det är en tradition.
Och när annars får poppistjejer bestämma över nollorna
i välgörenhetens namn?
Det här är julafton för oss. Lova att du delade ut resten av flygbladen.
Jag lovar.
Daph, efter biologilektionen ska mr S berätta vad han vet
om dr Perdues försvunna journaler
och om de är kopplade till mordet på Cogburn.
Coolt. Cogburn och dr Perdue kanske var själsfränder.
Och jag säger inte "själsfränder" bara för att du avskyr ordet.
Själsfränder!
Hej, Lola. Jag undrade om...
Du undkommer mig aldrig, Norville. Aldrig!
Det där var skumt.
Män brukar inte sluta stöta på mig förrän jag pratat om astrologi.
Var är mr S? Visst, han är snygg, men bara coolt folk är sena
och han har fyra tischor om celldelning.
Han är inte här än. Jag misstänker onda krafter.
Eller vänta. Kanske trafiken.
Lystring, jag har lite känslig information.
Mr S är försvunnen! Och han har inte slutat,
för det gör lärare alltid en stor grej av.
Herregud! Vem ska skriva min collegerekommendation?
Och bara en vecka efter Cogburns död. En till medelålders vit man.
Ger nån sig på smartwatch-användare?
Fred! Du tror också att försvinnandet är kopplat till mordet på Cogburn.
- Låt mig vara, Velma. - Är fotot på din mamma, eller?
Ingen diss, utan en uppriktig fråga.
Jag tror att hon är i livet och ute efter hämnd.
Ledsen att göra dig besviken, men fotot bevisar
att mamma inte dödade Cogburn för hon är död.
Och slutligen så vet vi att mr S är er lärare,
men detta är en polisangelägenhet. Vi behöver inte er hjälp.
Kommer vi på er med att utreda saken så grips ni
snabbare än en startup-grundare med skum röst.
"Hur var det? Blev jag kidnappad som barn eller funnen som vuxen?"
Wow, jag börjar äntligen få in flytet!
Jag har gjort mig förtjänt av en paus så jag kan texta mr S.
ÄR DU UPPE? VAR ÄR DU?
Kan han inte ens hjärta ett sms? Idiot!
Fan också!
Fred. Mr S är borta nu. Om du vill att jag ska tro på
att din mamma Victoria inte mördar folk, visa mig fotot.
Nej! Vi får inte utreda det för polisen!
Och kyrkan har lärt mig att aldrig ifrågasätta något.
Jag måste se fotot. Men hur?
Nej. Dumt. Värdelöst.
Creaky Friday! Där har vi det!
Jag måste vara Freds partner på Creaky Friday i morgon.
Han visar bara sina bevis om vi sitter fast hela dan.
Jag fattar, Velma.
Men vi kan inte bryta mot vår heliga regel om slumpmässiga par.
Helig? Vi ska smörja gångjärn. Knappast legendariskt.
Vad pratar du om? Creaky Friday började på 1890-talet
när hela stan var på helspänn efter att ha andats in gruvdamm.
37 personer dog det året.
För att undvika fler tragedier betalade stans första poppistjej
Helen Creaky skolbarnen för att smörja alla dörrgångjärn i stan.
Och så att de inte skulle larva sig,
använde Helen blykulor för att para ihop dem slumpmässigt.
Paren blev så omaka att eleverna hellre jobbade än att prata.
Och ja, det dog ändå 20 till det året, men bara av blyförgiftning.
Och så föddes Creaky Fridays heliga tradition med slumpmässiga par.
Vi utmanar inte ödet genom att para ihop dig med Fred.
Brenda bara tänkte på att rigga Creaky Friday
för att vinna i fjol, och se på henne nu.
Sena lunchens förbannelse har drabbat henne.
Norville? Varför stirrar du på mig?
Hjälp mig åtminstone öppna boken.
Nej, jag... Jag undrade om du ville hitta på nåt nån gång.
Jag kan göra ditt liv lite enklare genom att bygga ett transportfordon.
Härligt! Det vill vi gärna ha!
-"Vi"? Vilka är "vi"? - Vi, fyrlemmare.
Du skulle också gå i flock om folk försökte återvinna dig.
Jag är av glas, inte plast, idiot!
Varför bryter vi oss in i årsbokskontoret igen?
Jag kan inte redigera bort nysningen från ditt årsboksfoto.
- Och det är gulligt. - Jag vet.
Jag lägger metallspån i min och Freds pingiskulor
så jag kan para ihop dem med en magnet.
Ska du rigga Creaky Friday? Dålig idé!
Tror du både på själsfränder och är vidskeplig?
Det är illa nog att stan först nu tillåter kvinnor ombord skepp.
Ja, typ. Men jag blir upprörd för om du riggar det,
kan ödet inte para ihop oss för att bevisa att vi är... Du vet.
Jag behöver inte Creaky Friday för att veta att det vi har är speciellt.
- Är det sant? - Ja.
Det är ett gudlöst universum, så hjälp mig fuska bara.
Nu börjar den traditionella paruppdelningen!
Första valet görs av en ung kvinna som tror på Creaky Fridays helgd.
- Eller hur? - Jajamän.
Wow, det blev jag och Fred... Uttalar jag det rätt? "Johneez"?
-"Joeyness"? Jaså, Fred Jones. - Va?
Jag vill inte bli bossad runt
av en till korthårig arg kvinna. Min mor har just dött!
Velma, fick du precis den personen du ville paras ihop med?
Där ser du! Vi sa ju åt dig att lita på traditionen.
- Nästa par är Daphne och Amber! - Vänta, va?
- Det är ödet. - Visst. Ett ögonblick bara.
Jag sa ju åt dig att inte mixtra med Creaky Friday.
Nu får jag tillbringa dagen med din ärkefiende.
Hon är inte min ärkefiende. Jag tycker bara att det ockulta är skumt.
Att det blev ni är ren slump, för jag kan lova dig
att universum inte straffar folk för att de mixtrar med traditioner.
Jag vet att du riggade det, Velma.
Är det nåt rika kan, så är det att fuska.
Än sen? Det finns viktigare saker än tradition.
Inte alls! Kolla katolikerna. Vi styrde världen förr.
Sen sa Martin Luther: "Nu struntar vi i traditionerna."
Nu styr vi bara Boston och högsta domstolen!
Exakt. Tradition, religion, vidskepelse.
Tar man bort de roliga hattarna och gratisvinet,
är det bara kontroll genom rädsla.
Tror inte du på nånting?
Jo, på att bevisa att din mamma lever och att rota i folks medicinskåp.
Därför ignorerar vi Daphnes mammor
och bryter oss in hos mr S för att lösa hans försvinnande.
Va? Avspärrningstejp? Rättsläkare?
En polis på huk som skakar på huvudet?
Mr S är inte borta, han är nog död!
Vi måste gå, Velma. De kan gripa oss för att vi utreder fallet.
Det blir svårt nog att bli antagen till college efter mitt mordgripande!
Osis. Enda sättet att hindra mig för att överlämna oss till polisen
är att visa mig fotot i din akt.
- Kex! - Det uttalas tjex!
Jag varnade Velma om att mixtra med parritualen.
Paren blev för omaka och nu bråkar de i stället för att smörja gångjärn.
Jag håller med om att det ligger starka makter bakom,
men att vi blev ett par var nåt jag manifesterade fram.
Snälla, Amber. Vidskepelse är en sak,
Men det är för att du tror på manifestering
som Velma tycker att du är skum. Plus din "jag är skum"-tatuering.
Jaha. Då har jag inget annat val än att övertyga dig
genom att manifestera fram att vi vinner Creaky Friday!
Herregud! Jag menar, det är en jättefin, inte alls läskig helgedom
till din mamma... på en hundbur.
Ja, eller "medarbetarbur" beroende på mammas humör.
Men en stor fördel med att vara katolik nu
är att jag vet att hon är på en bättre plats.
- Fred, vad gör du? - Vadå? Det är mitt gömställe.
Fotot får inte hamna i fel händer.
- Här. - Va?
Antingen har de slutat rengöra stadens simbassänger eller...
Så är det ett spöke! Men kyrkan tror det är en demon,
så de sålde mig den här reliken för enbart 10 000 dollar.
Det är ett helgons tå!
- Den här lilla grisen är helg! - Var fick du fotot ifrån?
Den som anlitade mig för att lösa Cogburns död skickade den.
Fråga inte vem som anlitade mig. De sköter allt anonymt via mejl.
Vänta. Jag har sett det här spöket förr!
Hon är okej. Tur det, för hon skrev "vinden" under sjukförsäkring.
Hur tänkte du, Amber?
Man ska aldrig kasta sig mot en bil som är värd mindre än 75 000 dollar!
Lyssna.
De knarrande gångjärnen.
Jag sa ju att manifestering inte är skumt. Nu vinner vi skiten.
Här är din gamla skrivmaskin som du bad om.
Och en flaska "idéjuice" från din gamla gömma.
Va? Den är inte min.
- Jag drack upp all sprit. - Jag känner dig, Diya.
Laptops går inte bara sönder.
Jag vet att du saboterar ditt skrivande.
Det här var det enda som hjälpte.
Saboterar? Hur vågar du?
Nej, du har rätt. Därför måste jag skriva klart boken.
För att vara säker på att de läser av hjärnaktiviteten rätt,
måste jag småprata lite. Brenda, har du sovit gott?
- Du ser lite trött ut. - Min lob har kråkfötter!
Krista, jag hör att dina föräldrars äktenskap är illa ute.
Hur då? De pratar knappt med varann.
- Vad är det för frågor? - Ja, vad är grejen?
Det känns som att coola killar bjuder oss på ett sexparty
bara för att fylla våra burkar med guldfiskar.
Nej, jag ställer bara frågor för jag är intresserad av våra liv.
Men ger de er ångest?
HEMLIGT ÅNGESTLOKALISERINGSEXPERIMENT
FÖRKLÄDNADER
Jag sa ju att det inte var ett spöke.
Lägg undan din relik innan nån gör en till TV-serie
om en sann troende och en sexig skeptiker.
Skojar du? Det här stärker bara min tro.
Sann tro är att veta att nåt är sant även om det bevisligen är falskt.
Ursäkta, jag behöver veta vem som hyrde den här senast.
- Var det Victoria Jones? - Tyvärr, det går vi inte ut med.
Folks rollspelsfantasier är mellan dem och mig.
Hör ni! Låt bli!
Halloween närmar sig och det måste vara knarrigt här!
Datorn, Fred!
Norville? Herregud! Därifrån minns jag dräkten!
- Norville? - Fred. Vi måste gå nu!
Det är mer än 50 dörrar men det räcker inte för vinst.
Jag var bara stark nog att manifestera fram:
"Vad var det jag sa?" Om du vill vinna,
får du hjälpa mig att manifestera fram det.
Jag? Manifestera? Okej, men bara för att jag vill vinna.
Inte för att jag desperat vill visa Velma
att universum är större än hon tror.
Okej, ta djupa andetag. Och...
Vill ni med till källaren med mig?
Jag har saker som behöver... smörjas.
Vi gjorde det!
- Vänta, är vi i ett bårhus? - Ja.
Välkomna till er sista viloplats.
"Förr eller senare"! Han menade: "Er sista viloplats förr eller senare."
Förlåt, men allt han säger blir oavsiktligt läbbigt.
Är ni här för att smörja gångjärnen?
Det funkade visst!
Otroligt, Norville! Vi ska aldrig mer ifrågasätta en killes motiv.
Vi vet att du var utklädd till spöke kvällen då Cogburn dog!
Du dödade honom! En oskyldig gammal man med en-två veckor framför sig.
Va? Det gjorde jag inte alls! Herregud!
Du dödade inte Cogburn, men du dödade mig.
Jag låter aldrig din hjärna glömma det, Norville!
Hjälp! Hjälp! Jag hallucinerar!
Jag behöver nåt att äta!
- Är du okej? - Ja.
Vad gjorde du på polisstationen i en spökdräkt?
- Dödade du Cogburn? - Givetvis inte.
Jag skulle ta min mormors journaler.
Så det var därför de var borta från mammas gamla akt.
Ja, jag använde dräkten för att dölja min identitet för kamerorna
och stal journalerna när Cogburn gick på toa.
Jag visste att hennes forskning kunde isolera ångesten i min hjärna
och förhoppningsvis bli kvitt den.
Men jag behövde experimentera på hjärnorna först.
Va? Jag visste det! Män är bara trevliga när de har baktankar.
Visst hörru... Ring polisen, Velma! Och han lär behöva en advokat.
- Inte din pappa, utan en bra en. - Va? nej.
Norville kan inte ha gjort det.
Om han skulle få spel och ha ihjäl nån, skulle det vara mig.
Intressant. Trots att alla bevis pekar på en sak
så tror du på en annan.
Du låter Norville löpa men det är jag som är fanatiker
för att jag skyddar oss mot demoner med en helgontå.
Att tro på Norvilles oskuld är inte samma sak som att tro på spöken
eller en Gud som dikterar vem som vinner våra stora musikpriser.
Hur då? Din ogrundade tro formar ditt omdöme!
Min tro är inte ogrundad. Vi känner Norville.
Skulle en mördare vara barnkalas- clown? Eller kunna stjärntecknen?
Eller plocka upp liftare? Okej, inga bra exempel.
Norville var på Cogburns mordplats. Det är fakta. Han ljög om det. Fakta.
Hans mormors ande tog över min mor.
- Fakta. - Nej, inte fakta.
Din mor blev inte besatt. Norville är oskyldig.
Och din helgontå är bara en gammal karamell.
Hoppas du inte hade tänkt vinna nåt countrymusikpris i år,
för du har garanterat sjabblat bort det.
Nej, inte de där två. Dem låter ni bli.
- Lova att ni inte öppnar dem. - Okej.
- Vi lovar. - Tack.
För Vincent och jag är sena till vår parterapi.
Ja, i dag ska vi döda...
...vår rädsla för att visa oss sårbara.
Dt är sheriff Cogburn!
- Och mr S! - Va? Men hur dog de?
CRYSTAL COVES SJUKHUS
Velma, tur att du kom!
Vi har hittat Cogburn och mr S. Inte nog med att de är döda...
Tog nån bort deras snoppar?
Nästan lika hemskt som att tjejer blir av med hjärnan. Nästan.
Det här är inget man vill se!
Är du klar med att maskera din rädsla med teatralisk överreaktion?
Ja, vänta...
- Nu är det bra. - Vem skulle göra nåt sånt?
Och varför skulle nån med ett foto på Norville i spökdräkt...
- ...anlita Fred för att utreda det? - Var fick du det ifrån?
En stillbild från polisens övervakningskamera.
Jaså? Då måste vi dit. Kom, Daph. Amber med, antar jag.
Amber och jag är faktiskt väldigt nära att vinna Creaky Friday.
Jag vet att du tycker det är dumt.
Jag tycker du är dum som inte tror på olika fuktkrämer
för olika kroppsdelar.
- Eller själsfränder. - Herregud!
Vill du verkligen ha ett djupt samtal om våra känslor nu?
- Ja! - Okej. - Gasen i botten, Fred!
Tack för att du ville träffas, William.
Det är skönt att komma ut lite,
även om det är för att skämmas över nåt min fru gjorde.
- Det vore inte första gången. - Jag har nåt till dig.
Av dina kläder, andedräkt och ilskeutbrott att döma
så gillar du whisky. Jag vill intervjua dig för min bok.
En memoar om min kidnappning. Plus recept.
- Lite Nora Ephron-vibbar. - Då tar jag emot whiskyn.
Men om det här inte är fientligt,
så borde vi ju dricka burgundy.
Jag dricker inte längre.
Vad gör du för att ha kul då, Diya Dinkley?
Det bästa med polisarbete är allt pyssel.
Nu tänkte jag virka handbojor.
Det här fotot togs natten då Cogburn mördades.
En av era poliser skickade det till Fred.
Fred. Ett barn. Med själ och kropp som ett småbarn.
Va? Var fick ni det ifrån?
Vi är de enda som har tillgång till bilderna.
Och en nordkorean som skickade en falsk länk till valpbilder.
Om inte...
Förlåt. Ja, jag skickade fotot till Fred.
Vi har ju inga ledtrådar och han är expert på det övernaturliga.
- Kolla på hans helgontå! - Nej, Velma har rätt.
Det är en karamell. Vänta. Nej, det var ben.
Linda, valet närmar sig.
Om folk får veta att ungar löser våra fall, är det ute med oss!
- Hur kunde du? - Herregud!
För att Linda är mer orolig för hur väljarna reagerar
om de får veta att en snoppavlägsnande seriemördare
går lös framför näsan på henne!
Ja. Vänta, hur vet du om de försvunna snopparna?
Daphne och Amber såg kropparna när de smorde gångjärn.
Alltså är mitt beslut om att bryta mot Creaky Fridays regler
ännu mer rättfärdigade. Snyggt!
- Två män är döda, Velma. - Ja. Förlåt.
Snälla, lova att ni inte säger det till nån.
Jag är upptagen, pappa! Du och mamma får ha er dejtkväll utan mig.
Lola? Vad gör du här?
Har skejtandet fått dig att röka och behandla kvinnor illa?
- Det kan jag inte göra nåt åt. - Nej. Jag förtjänar en ursäkt.
Bara för att du är snygg så kan du inte behandla mig så.
- Fattar du? - Vadå?
När du kallade mig snygg, tappade jag fokus.
Jag menar att jag förtjänar bättre. Inte mycket bättre,
jag slog nån nolla på smalbenet och är helt okej med det.
- Men ändå. - Förlåt. Det jag gjorde var fel.
Jag vill bara få slut på hallucinationerna.
Då har jag inget val. Jag måste hjälpa dig bli kvitt dem.
Du får hoppas på att jag fortfarande vill ha dig när du är botad.
Så det är nån som dödar män som har med dr Perdues journaler att göra
och avlägsnar deras snoppar.
Ursäkta, ren reflex. Men jag tror ändå att Norville är mördaren.
Gör du? Du nämnde inte det för Linda och Donna.
Inte ens när du fick ett hederssheriff-klistermärke.
Tja, vad kan jag säga?
Jag insåg att din tro på Norville duger för mig.
Fan. Det är därför man blir galen på religiösa.
Ni är knäppa men gör fina saker som ingen annan gör,
som att ge fattiga mat och underhålla äldre.
Vänta, va? Gör vi? Det här är inte samma sak.
Jag förväntar mig inte att du ska tro att mamma var besatt.
Men jag kan tro dig om Norville,
om du tror på mig att min mamma är död.
Okej. Och förlåt att jag gjorde narr av din religion.
Om den får dig att tro att den subban är på en bättre plats, kör på.
Det är inte knäppare än att Daphne tror på själsfränder.
Och det har jag ju varit helt öppen för. Vänta...
Tack, Velma. Det betyder mycket.
Som mitt favoritstycke i Första Moseboken säger:
"Det finns för mycket folk som skapar för mycket problem-
och inte nog med kärlek till alla."
Fred! Snälla, läs på om katolska kyrkan.
Visst. Det blir kul.
Herregud!
Måste jag ge dem tio procent av min inkomst?
Vilken bluff! Jag hoppar av!
Och Creaky Friday-paret som smorde flest dörrar i dag
var Daphne Blake och den nya som folk inte har koll på än.
Amber, det funkade! Tack!
Nu kommer jag lätt in på college!
Och nu, över till polisstationen
där Merle Cogburn ska uttala sig.
Som ni vet så har min älskade bror och rösttvilling Earl gått bort.
Det ni inte vet är att kvinnorna som vill ta över som sheriff
har outsourcat mordutredningen till barn!
Det lämnar mig inget val. Jag måste kandidera själv.
Va?
Velma?
Förlåt att jag var så trångsynt om det där med själsfränder.
Jag bryr mig mer om dig än om nån annan.
Om du vill kalla det att vara själsfränder, absolut.
Tack. Jag uppskattar det.
Jag har också lärt mig mycket i dag. Har du hört talas om manifestering?
Det hjälper inte bara vackra kvinnor på audition.
Det kan nog hjälpa dig i din utredning.
Visst, kanske det. Tack.
Även om jag har blivit tolerant, tycker jag ändå att sånt är dumt.
Jag menar, jag mixtrade med Creaky Fridays heliga tradition
och det hände inte mig nåt dåligt.
- Herregud! - Velma!
Vi skulle ha skylt oss om vi hört dörren, men den var nysmord!
Jag hatar Creaky Friday!
Jag glömde bort att du hade barn.
Vincent? Jag såg att dörren till likrummet var öppet.
Använder du dem för att öva på pardans nu igen?
Vincent? Vincent?
Text: Pablo Diaz Bernal Iyuno