Din episoadele anterioare...
Îmi pare rău c-am refuzat să te ajut cu proiectul ştiinţific.
Credeam că tre' să fii adus cu picioarele pe pământ.
Dar poate că ai nevoie de un tată dispus să te asculte.
Serios?
Dr. Edna Perdue e bunica ta?
Ştii că mama a dispărut pe când s-a dus la ea acasă!
Gigi, ai jurat să păstrezi secretul!
M-am săturat să fiu amabilă ca lumea să mă placă.
Bine. În cazul ăsta, vrei să înveţi nişte adevărate vrăji?
Norville, Daphne citeşte cu interes dintr-o carte de magie?
Vai, nu! Când şi-a eliminat halucinaţiile,
Norville a rămas, din greşeală, fără empatie.
Cred că eşti un ratat fiindcă fumezi iarbă.
Norville, vorbeşte ştiinţa din tine. Retrage-ţi cuvintele!
Sau o să te ţin la şcoală. I vă puteţi alătura.
Sâmbătă, ora 07:00.
E minunat că prietenii îţi cunosc adevărata faţă.
Sigur o să-mi placă Beyonce?
De regulă ascult doar cântece tematice la radio.
Crede-mă, o s-o îndrăgeşti!
Cum Daphne îmi ştie adevărata faţă, şi eu o cunosc cu adevărat.
- Daphne, lasă telefonul ! - Imediat.
Iar Daphne Blake nu e vrăjitoare.
Ştiu că mă urmăreşti.
Zic bine?
VELMA
Făţarnico !
Grupul vostru arată fix ca grupul din "Şcoala de sâmbătă".
Cel mai tare film din cel mai tare deceniu,
dacă ignori armele nucleare, crack-ul sau SIDA.
Tată, termină! Niciun om sănătos la cap nu face trimiteri la anii '80.
Mi-e de ajuns că Amber îi bagă în cap lui Daphne mizerii mistice.
Mizerii mistice? Sper c-ai glumit, fiindcă asta nu e de faţadă.
Hai să ardem nişte salvie ca să combatem...
Ce era? Nu-mi spune.
- Energia negativă. - Ştiam!
Asta nu e salvie, Daphne. E un con uscat.
Prostii mistice!
A fost marfă să vânăm fantome aseară, tată! Nu?
Deşi nu pot crede că m-ai ţinut şase ore pe lângă dubiţă,
câtă vreme tu şi mama Velmei v-aţi luptat zgomotos cu fantoma aia.
Fac orice ca să-mi ajut fiul să găsească fantoma care i-a posedat mama...
Faci bine că te prefaci să-l crezi.
În cele din urmă, va accepta adevărul despre Victoria.
Sau adopţi alt copil şi încerci din nou.
Ai dreptate. Nu e uşor să accepţi că maică-ta e criminală în serie.
Am trecut prin aceeaşi fază la vârsta lui.
Distracţie plăcută la şcoală! Să asculţi de profesor.
Asta dacă nu e pervers. Gândeşte!
Dacă e pervers, foloseşte spray-ul cu piper.
Sunt pregătită. Am varianta pentru vacanţa de primăvară.
Mersi că m-ai adus la şcoală, mamă. Te iubesc. Suge-o, Lamont.
Poate vrei să spui "suge-o, tată".
Sigur te descurci? Nu şi-a recăpătat complet empatia.
L-a numit pe poştaş "rahat în pantaloni scurţi".
- Nu se înşală, dar totuşi... - Stai liniştită. Mă descurc.
Excelent! Mă duc la spa. Nu mă deranja.
Liceul a fost cea mai tare perioadă a vieţii noastre.
Chiar au fost vremuri bune. Aş da orice ca să le retrăiesc.
Ar trebui să ne vedem cândva.
Am putea rememora vremurile bune.
Nu asta am făcut acum?
Cea mai bună perioadă.
Bună! Au descoperit încălzirea globală. În pantalonii noştri!
Haide!
Da, poate c-ar fi ideal să savurez singur amintirile astea.
Daphne, ştiu că eşti supărată. Inelul tău de stare e negru.
Şi chiar porţi inel de stare?
Las-o în pace, Velma. Daphne nu ne mai vrea.
Suntem ca puştii bogaţi care bat la porţile universităţilor de top.
Respinşi. Mă rog, cu excepţia celor super bogaţi.
Fiindcă voi aţi respins-o pe Amber fără să-i daţi vreo şansă!
De parcă ar fi fost o prezentatoare de talk-show nocturn.
Îmi pare rău, dar grupul popular a acceptat deja
o tocilară rea de gură şi creiere la borcan.
Trebuie să refuzăm vrăjitoarele ca să nu devenim clubul de teatru!
Nu mai urlaţi! Suntem la bibliotecă!
Aici urlăm la tocilari. Norville!
Scuze c-aţi fost pedepsiţi din cauza mea.
Din fericire, îmi revine empatia.
Ar trebui să-i pot cere scuze tatei ca să putem pleca.
- Serios? - Da, tată.
Îmi pare nespus de rău
că eşti un ţânc nesuferit.
Şi mie-mi pare rău că ţi-ai prăjit creierul şi te-ai schimbat.
Dar un singur lucru vă scapă de aici. Scuzele nu sunt suficiente.
Iese perversul la suprafaţă.
Ce? Nu. În materie de sfătuitor al elevilor,
e de datoria mea să vă urmăresc.
Fac asta folosind sistemul de supraveghere.
Ce? Directorul Rogers a spus că sunt pentru un reality-show japonez
numit "Tragedia liceului american".
Ştiu că fiecare dintre voi se confruntă cu o problemă tipic adolescentină.
Cine sunt?
Iubita mea a devenit vrăjitoare.
Nu ştiu cu ce să încep. Creier în borcan.
Are halucinaţii fiindcă a ucis-o din greşeală pe mama lui Fred.
Sunt probleme tipice, dragilor.
Staţi aşa! Statul sâmbăta la şcoală,
adolescenţi unidimensionali?
Oare tata a avut dreptate? Nu!
- N-ai îndrăzni. - Ba îndrăznesc!
Facem ca-n "Şcoala de sâmbătă"!
Respectând regulile celui mai bun film din anii '80,
veţi sta aici până când vă rezolvaţi problemele făcând năstruşnicii.
Adolescenţii s-au săturat de trimiteri la anii '80.
De fiecare dată când cultura pop caută să progreseze,
rataţii din generaţia X, ca tine, ridică o combină deasupra capului
şi ne întoarcem în 1982 în paşi moonwalk.
Moonwalkul a apărut abia în 1983, tocilaro!
Nu interesează pe nimeni.
Am înţeles. Toţi urâţi trimiterile la anii '80?
Dacă nu vorbim de trickle-down, mă car!
Perfecto-mundo! Nimic nu-i mai tipic anilor '80
decât adolescenţii de tot felul care fac front comun împotriva tiraniei.
Să înceapă vindecarea prin răzvrătire moderată!
Daphne pleacă de furiş! Da!
Calmează-te. Mă duc la baie.
Fetele au început să facă asta abia în filmele independente din anii '90.
Dacă ai venit să-mi ceri scuze, nu te obosi.
- Nu sunt supărată. - Serios?
Am venit cu teamă c-o să mă bagi în recipientul de tampoane.
Asta-i problema! Popularitatea se reduce la putere şi dominare.
Wicca se rezumă la bunătate,
la importanţa energiei pozitive...
Fir-ar! Care era al treilea lucru?
Respectarea codului wicca. Ai folosit cartonaşele alea?
Asta-i ideea, Daphne.
Amber, n-am nimic cu tine. Da, Daphne e mai liniştită.
Şi rochia aia e tare sexy. Unde voiam să ajung?
Te simţi ameninţată că-ţi scade influenţa asupra ei?
Nu. Mă simt ameninţată de gunoaiele neo-păgâne pe care i le bagi pe gât.
Înainte să vii tu, singurul lucru magic din viaţa ei era Mike.
N-ai putea să fii wiccană tocmai din cauza negativismului tău.
- Wiccan? Cum e corect? - Foloseşte cartonaşele!
Cum eşti iubita mea, poţi încerca să mă susţii?
Fie. Dar numai din calitatea de iubită. Ca prietenă, îmi displace asta.
Fii binecuvântată!
Fiindu-ţi cea mai bună prietenă, voi dovedi că te prefaci!
- Salut! - Am primit un mesaj.
Cineva s-a conectat la computerul meu.
Foloseşti camerele de supraveghere ca să recreezi încă un moment
tipic filmelor anilor '80?
Ai jurat că nu mai faci asta! Am instalat camerele
pentru un reality-show japonez.
Ştiu, nu fac asta.
Dacă aş face-o, puştii nu fac nimic distractiv sau interzis.
Stau degeaba, ca într-un film din '70.
E ultimul tău capitol, Norville!
Te rog, fără jocuri de cuvinte!
Norville! Doamne, ai halucinaţii!
Da, au revenit. Dar mă bucur c-am văzut-o pe Victoria.
Dacă încep să am iar halucinaţii,
înseamnă că mi-a revenit şi empatia.
Norville, nu cred că ai halucinaţii cu Victoria.
Am văzut o energie în jurul tău.
Cred că eşti bântuit de fantoma Victoriei!
Ce?
Stai aşa! E logic!
Mama-l bântuieşte pe Norville ca să se răzbune că a omorât-o.
Mamă, dacă eşti aici, dă-mi un semn!
E fantoma mea! Mă ignoră!
Fred, n-are nicio noimă. De ce ar face-o mâncarea să dispară?
E fantomă sau iubit?
Velma, mama era o femeie bogată, blondă, suplă, trecută de 50 de ani.
Mâncarea o speria cel mai tare.
Putem să ne lămurim doar dacă luăm legătura cu fantoma
cu o şedinţă de spiritism.
- Amber, nu ştiu ce să zic. - Mersi. În sfârşit!
O şedinţă de spiritism ar fi genul de activitate
la care ar vrea Lamont să recurgem ca să-i îndeplinim fanteziile exagerate.
Ştiu, dar tre' să încercăm. Sunt disperat.
Dacă reuşim să uneltim fără ca tata să îşi dea seama că uneltim,
atunci pare o palmă dată filmelor din anii '80.
Ar fi ceva profund, tipic generaţiei noastre.
Să uneltim? Asta era!
Pot profita de ocazie ca să-i arăt lui Daphne că Amber e mincinoasă.
Am auzit un râs malefic?
Nu. O fac pe vrăjitoarea.
Velma, unde eşti? Nu te văd.
Ştiu. Am încercat să fac o gaură spre duşurile fetelor
şi m-am blocat în perete. Ajutor!
Nu! Urmăritul oamenilor pe furiş nu mai este de actualitate,
precum slujbele bine plătite în fabrici. Vin imediat!
Nu-i spune nimic lui Blythe.
A dat roade. Avem cel puţin 20 de minute până află că mint.
Ca să luăm legătura cu morţii
avem nevoie de un lucru care a aparţinut Victoriei.
Ce zici de Steve Buscemi? Mama l-a câştigat la poker.
- Ceva mai mic. - Mâna lui Steve Buscemi.
Daphne, Velma, Fred, găsiţi un lucru de-ale Victoriei.
Asiguraţi-vă că n-a fost furat de la oameni marginalizaţi.
Isuse! Cât de strictă ai de gând să fii?
Dacă-mi aduc aminte bine de clipele când râdeam de aberaţiile astea,
lumânările sunt folosite în şedinţe de spiritism.
Olive, Gigi şi cu mine putem aduce nişte arzătoare bunsen.
Bine gândit! Norville, avem nevoie de ceva
ca să desenăm o pentagramă. Poţi face rost de sânge de capră?
Da. E o mulţime de sânge de capră în cantină.
Perfect. Vin cu tine, în caz că mai ai vreo interacţiune.
Bun! Hai să invocăm o fantomă, vrăjitoarelor!
Doamne, eram regele şcolii! Ştiu când s-a dus totul naibii.
Salut, Aman! Mergi la un chef în redacţia ziarului?
Am ceva care o să te dea pe spate. Cică-i ceva pe gustul gagicilor.
- Ce zici de facultatea de drept? - Facultatea de drept?
Vă mai amintiţi anii '60? Au tot apărut filme despre Războiul din Vietnam.
Penibilule!
Velma, l-ai văzut pe taică-tu?
Ce copil îşi vede părinţii cu adevărat?
Tre' să închid. Amber ţine o şedinţă de spiritism.
Şedinţă de spiritism?
Eram sigură că vecinele noastre sunt bizare.
Clopoţeii lor de vânt n-o lasă pe Amanda să doarmă.
Vreau înapoi în mama. Acolo nu sunt clopoţei de vânt.
Stai departe de ele, Velma. Sunt forţe malefice în joc.
Stai calmă, sunt inofensive.
Toată povestea asta cu vrăjile e vrăjeală. O să dovedesc asta.
Vrăjeală? Erai tare dispusă să ne ajuţi cu şedinţa de spiritism
doar ca să râzi de noi pe la spate?
Totul e de faţadă. Daphne nu crede în prostiile astea,
dar joacă la ambiţie cu mine.
Aşa cum fac fetele cu iubiţii nehotărâţi.
Avem şansa să dovedim că Amber e o mincinoasă.
Da! Ce-ar fi s-o facem pe Amber să creadă că ia legătura cu un om mort,
ca apoi să dovedim că omul în cauză e, de fapt, viu?
E clasica farsă mesianică!
Perfect. Daphne va înţelege că a greşit
şi ne vom putea bucura din nou de prezenţa ei liniştitoare.
Serios? Nu crezi c-o să meargă?
Fie. Mai am nişte lucruri de-ale mamei.
Parfum, cremă făcută din balene.
- Medalionul e al mamei tale? - Da.
- Sunt câinii ei. - E medalionul ei de rezervă.
Avea unul cu mine şi cu tata, cred, dar a fost îngropată cu el.
Poate...
Trebuie să mergem! Lamont se întoarce din vestiarul fetelor!
Presupun că Velma a fost noua victimă a şerpilor de la duşuri.
Unde-i vechiul articol scris de Blythe?
L-am găsit!
În cinstea lui Aman, care va lucra la biroul de avocatură al tatei!
Da! În calitate de tânăr cu principii clare,
abia aştept să ajut lumea.
Să ajuţi lumea? Tatăl lui Don a găsit o cale
să lase muzicienii fără niciun drept asupra muzicii lor.
Ce? Nu vreau să fac aşa ceva. N-o să fac practică acolo!
Pleacă! Ar trebui să stai cu ochii în patru după directoare, Lamo!
Mă cheamă Lamont, Aman.
Ce cauţi aici? Rememorezi vremurile bune,
când directoarea Smith ne-a pedepsit în stil mare? Belea.
Beţi în şcoală? Sunteţi pedepsiţi! Chiar şi tu, Lamo.
- Mă cheamă Lamont, dnă Smith. - Dnă Smith?
Despre ce vorbeşti, Lamo?
Blythe! Ce cauţi aici?
Depănam amintiri cu băiatul meu, Aman.
Unde s-a dus?
A trebuit să plec de la spa
pentru că ştiam că-i forţezi pe bieţii copii
să aibă o experienţă tipică anilor '80, Lamont!
Aşa că acum stai cu ei ca să te asiguri că nimeni nu face nimic!
Aţi păcălit-o pe ea, dar ştiu că uneltiţi ceva.
Şi sunt în culmea fericirii. Ce plănuiţi?
O să fim sinceri cu tine. Norville are iar halucinaţii,
dar Amber crede c-ar fi vorba de o fantomă.
Facem o şedinţă de spiritism ca să vedem dacă Amber se înşală.
O şedinţă de spiritism? Incredibil!
Greşit. E incredibil c-ai avut suficient testosteron pentru a deveni tată.
Glumeam! Voiam să văd dacă mi-am recăpătat empatia.
S-a rezolvat. Nu pot crede c-am zis asta.
- Doamne, mi se face rău! - Fiule, nu te stresa!
Copiii din ziua de azi sunt mult prea stresaţi.
De aia plănuiesc zilele astea, ca să vă forţez să vă distraţi!
Pe vremuri, era atât de belea la şcoală, încât am leşinat.
Am ratat întreaga experienţă.
Am tot încercat s-o retrăiesc.
Şi m-aş bucura să pot ajuta adolescenţi ca voi.
Am o veste bună, Lamont. Ca să facem şedinţa de spiritism,
vrem să-i distragi atenţia lui Blythe recreând cea mai memorabilă
scenă de film din anii '80.
De ce ne uităm în sus?
Lamont! Ce naiba faci acolo?
Un salt triplu
ca-n prea puţin apreciata comedie din anii '80, "Din nou la şcoală".
Stai aşa! Velma s-a referit la folosirea burlanelor de aerisire.
La naiba!
Clasic...
Dragilor, ţineţi-vă de mână în cerc, în jurul lui Norville.
Îi dăm bătaie.
Spirit al Victoriei Jones, eşti... Staţi aşa!
Simt o energie foarte negativă la Velma.
La mine? Totul e OK.
Velma, ştiu ce te face să transpiri ca animala.
- Plănuieşti ceva. - Greşit!
Mi se pare ciudat ca adulţii să se ţină de mână.
Nu-mi place nici măcar de Ziua Recunoştinţei.
Nu te cred. Olive, Gigi,
invoc o forţă mai puternică decât orice magie,
codul fetelor.
Trebuie să-mi spuneţi dacă ştiţi ce plănuieşte iubita mea.
Codul fetelor e un mit făcut cunoscut de comediile din anii 2000.
Velma ne-a cerut s-o ajutăm să arate că Amber e mincinoasă.
Ce?
Velma, credeam că încerci să mă susţii.
E mai grav decât faptul că mi-ai aruncat saboţii pe furiş.
Ştiu, dar ştii că nu pot crede în fantome, magie
sau forţe superioare.
Foarte interesant,
fiindcă tu ai avut o experienţă inexplicabilă cu o putere superioară.
Amândouă ştim asta.
Te poţi opri. Cântecul s-a terminat.
Nu-mi pasă! E prea bine!
Ce se întâmplă?
- Ce eşti? - Ce sunt?
N-o să te apropii mai tare de atât de Beyonce.
Unde sunt? Coada la magazin e mai scurtă?
Aici vin cei al căror suflet a fost trezit de muzica lui Beyonce
şi care înţeleg acum posibilităţile nelimitate ale universului.
Dacă posibilităţile sunt nelimitate, mă pot apropia de scenă?
- Nu eşti pe listă. - Doamne!
Eram ameţită de la atâta urlat la cei care mi-au zis să nu mai cânt.
Poţi nega asta, dar ştii în adâncul sufletului
că ai interacţionat în acea seară cu o putere superioară.
Eram la un concert în aer liber, sponsorizat de o firmă de burritouri.
Toată lumea era prăjită acolo!
Recunoaşte că am dreptate.
Sunt cea mai bună prietenă a ta. Te cunosc.
Tocmai de asta nu vreau să supervizezi elevii.
Cineva are mereu de suferit! Iar sistemul de sănătate e mai slab acum.
Spui asta pentru că tu te-ai distrat de minune atunci.
Dar eu am ratat totul. Mai grav este că nu vrei să-mi spui ce marfă a fost!
N-a fost marfă!
Ar fi cazul să-l ajutăm?
Vai, nu! Am comis un act de vandalism!
O să fiu exmatriculat.
Te poţi da lovit şi poţi da liceul în judecată.
Te reprezintă tata
dacă accepţi să faci practică la biroul lui de avocatură.
Ce? Dar un asemenea compromis etic mi-ar putea schimba viaţa.
Regret că mi-ai făcut cunoştinţă cu dreptul, Don!
Aman a dat liceul în judecată ca să nu fie exmatriculat.
Şi-a vândut sufletul în acea zi. Eu am devenit directoare
ca să mă asigur că nu mai suferă nimeni aşa.
Şi Don a fugit cât mai departe de lege, înrolându-se în armată.
Am scris un articol despre asta pe atunci, dar nu l-am publicat.
Dar am o copie în redacţia ziarului. Haide!
A dispărut.
Fie, Daphne. Poate că există vreo putere superioară nouă,
dar e cale lungă de la leşinul la concert la invocat fantome.
Şi dacă nu-i spunem şedinţă de spiritism?
Ce-ar fi să-ţi omagiem experienţa Beyonce zicându-i...
- Şedinţă de beyoncism. - Sună atât de frumos!
Posibil să dea roade. Daph, tu chiar mă cunoşti.
Ca să fie clar, facem asta ca să vedem dacă sunt bântuit, corect?
Credeam că încercăm să dovedim nevinovăţia mamei.
Putem avea mai multe scopuri.
Acum sunt mult mai interesată fiindcă sunt implicată.
Corect. Ştiu incantaţia perfectă.
Toată lumea ştie piesa "Haunted", de la Beyonce, corect?
Contează ce faci,
contează ce vezi.
Dacă eu te bântui, sigur mă bântui şi tu.
Oare George R.R. Martin a lansat, în sfârşit, noul roman
sau mi s-au întărit sfârcurile din cauza frigului?
E mama! Îi plăcea să lase lumina să pâlpâie ca să nu facă economie.
Nu vă opriţi! Minunatul spirit e aproape!
Fir-ar! L-am speriat! Ştiam că am exagerat.
Doamne! E ceva aici!
E mama! Zi-le că eşti nevinovată!
Şi că folosim medalionul tău de rezervă, nu pe cel cu poza mea în el!
Are un mesaj ascuns.
"Medalionul ăsta arată singurele creaturi pe care le-am iubit."
"Nu deţin alte medalioane." Ce?
Doamne! E fantoma! Omorâţi-o!
Amber? Eram sigur că eşti tu de îndată ce am văzut că erai tu!
Încercam să prind adevăratul spirit! L-am simţit cu toţii, nu?
Eu simt doar satisfacţie, fiindcă am avut dreptate.
Amber, recunoaşte că tu ai înscenat totul.
Cum să facă asta? A stat numai lângă noi.
Dacă există un mister pe care marea Velma Dinkley nu-l poate elucida,
nu trebuie să te răzbuni pe Amber!
Dar pot elucida misterul. Amber trebuia doar să ne distragă atenţia
ca să ajungă la panoul ăsta veci.
A dat aerul condiţionat mai tare ca să pară o răcoare supranaturală,
tot asta explicând foşnitul paginilor.
Sinceră să fiu, Amber,
credeam că nu te pricepi decât la făcut săpun, dar m-am înşelat.
Ce? Nimic nu e adevărat.
Corect! N-a făcut nimic, Velma.
Eşti mai deplasată decât coloana ta.
Sunt deplasată? Cum eşti tu cu vrăjitoria?
Tu nu eşti aşa, Daphne.
E un moft, ca atunci când am folosit ca etalon "Mândrie şi prejudecată".
Ba sunt sinceră! Am citit cărţi din librăria lor şi m-au pus pe gânduri.
Ştii cât de mult m-am chinuit să-mi găsesc adevărata faţă.
Şi am găsit-o, în sfârşit. Asta sunt eu!
Nu poate fi adevărat!
Pe mine nu mă sperie necunoscutul,
ci idioţii ca tine, care ignoră datele ştiinţifice!
Care-i treaba? E 16:45!
Părinţii voştri ne pot da în judecată dacă vă ţinem după ora cinci.
- Doamne! - Aman?
- Cum a fost la şcoală, fiule? - Cum a fost?
Mi-am pierdut inocenţa.
Eşti pregătit pentru vânătoarea de diseară?
Mai mult ca niciodată.
Cum a decurs şedinţa de spiritism?
Prost, dar mă bucur c-am încercat. Ai dreptate, tre' să fiu mai relaxat.
Poate că anii '80 ne pot învăţa anumite lucruri.
Greşit. E timpul ca cei de vârsta mea să nu mai trăiască în trecut.
Ar trebui să savurăm trecutul mai îndepărtat, din vremea Războiului Civil.
Nu ştiu ce să zic. Finalurile clare tipice anilor '80 erau de apreciat.
Azi, orice sfârşit lasă o portiţă pentru continuare.
Stai, ce-i ăla?
Vorbim mai încolo.
De ce avea dl S un dosar de la ospiciul Crystal Cove?
Dr. Dane Dupree?
Vai de capul meu! Bunica trăieşte?
Salut, amice! Mai ţii minte poza asta? Chiar voiam să rememorăm trecutul.
Îmi eşti dator. Sunt vieţi în joc.
Deci Aman a căutat articolul de la bun început
ca să-l facă pe Don să-i vorbească?
Se pare că liceul ăsta e mai periculos decât credeam.