Din episoadele anterioare...
Amice, mai ţii minte ziua aia?
Vorbeam serios când am zis că vreau să vorbim.
Îmi eşti dator. În joc sunt multe vieţi.
Nu las pe nimeni să intre aici fără verificări temeinice.
N-am luat legătura cu bietele fete băgate de Victoria Jones în borcane,
deşi sigur sunt pe moarte.
Ce? Creierele sunt pe moarte?
După şedinţa de spiritism,
nu mă simt nici vrăjitoare, nici populară.
Nu ştiu cine sunt.
Stai aşa! Ce-ar fi să mergi la creiere în corpul meu?
Pe toţi ne macină dubiile.
Velma, poţi prinde mai repede criminalul ce retează mătărângi?
Cu toţii suntem speriaţi, dar teama lui Sophie mă face de râs.
Iartă-mă că apăr lucrurile pe care le iubesc. Haide, haide!
Incapacitatea mea de a rezolva cazul mă făcea să cred că visul meu,
de a fi detectiv într-un oraş mare, era o glumă.
Iar ziua carierei într-un oraş mic spulberă visele ca nimic altceva.
Vă aşteaptă viitorul! Încercaţi să zâmbiţi!
Da, părinţii mei mă sprijină, dar ei nu sunt exemple bune.
Liceul... Perioada în care am încetat să fiu om bun din cauza unei greşeli.
Înconjurat de prieteni buni...
Aveam nevoie de îndrumarea unui om care îşi îndeplinise visul.
Votaţi-ne pentru postul de şerif! E visul nostru să câştigăm...
Visul lor?
... incredibilul concurs "The Amazing Race".
Dar funcţia de şerif de scapă de antidepresive.
Velma, îl duc pe taică-tu acasă.
Rămâi aici şi curăţă grăsimea aia.
E timpul să accept că visele celor ca mine nu se îndeplinesc.
Velma.
Bunica trăieşte.
Şi-a înscenat moartea pentru a-şi îndeplini visul profesional.
Creierul ei este în Daphne
ca să le salveze pe Brenda, pe Christa şi pe Lola.
- Plăcerea e numai a ta. - Ce?
VELMA
Eşti dr. Edna Perdue în corpul lui Daphne?
- Dar ai vocea lui Daphne. - Am corzile ei vocale.
Dar eu aud vocea mea.
Sunt neurolog. Crede-mă, creierul este ciudat.
De aia şi-a pus Daphne creierul în borcan.
Ca să-şi găsească identitatea.
Mă bucur pentru ea c-a pornit în călătoria asta de autocunoaştere.
- Dar nu e periculos? - Serios?
Periculos este c-o să mă distrez nebuneşte în corpul ei.
Nu pot crede că sunt în prezenţa unei savante deosebite.
Cum ţi-ai împlinit visul?
Reclama la care deodorant te-a făcut să crezi că poţi face orice?
Scuze că vă întrerup, dar tre' să salvăm creierele!
Lola tocmai a postat asta.
De ce să le salvăm?
De o baie în sperma vreunui ciudat? Lola pare bine.
Creierele se scufundă în borcan când termină substanţele nutritive.
Partea bună este că le voi putea diseca dacă mor.
Termină! Creierele sunt prietenele noastre, nu cobai.
O să arăt că nu eşti chiar atât de nemiloasă!
Mi-ai scris că tre' să cunosc cea mai importantă persoană din viaţa mea.
Te referi la Daphne?
Da. Daphne, vrei să-i spui ceva fiicei tale...
Pardon, directoarei noastre.
Blythe? N-am timp de aşa ceva.
Spune-mi dnă directoare Rogers. Nici eu n-am timp de pierdut.
Tre' să mă ocup de târg.
Elevii sunt suficient de disperaţi ca să intre în învăţământ.
Fir-ar! Nu ţi-ai mai văzut fiica de 30 de ani...
- Chiar eşti nemiloasă. - Greşit.
Sentimentele ne distrag atenţia.
Trăirile trebuie eliminate ca să îţi poţi îndeplini visele.
Discuţia asta ne-a distras atenţia de la salvarea creierelor.
Ai dreptate. Norville, adu creierele în clasa dlui S ca să nu crape!
Dar femeilor motivate, ca noi, nu le pasă. Corect, dr. P?
- Îmi iroseşti timpul. - Da, desigur.
De ce nu mă pui în sala de relaxare?
Sunt invitata doctoriţei Purdue,
nu o anonimă cu certificat cadou.
Computerele noastre măsoară undele cerebrale
pentru găsirea mediului ideal.
Locul tău este pe cuşca asta, în sala cu animale.
Stai aşa! Computerul crede că sunt fată populară, nu vrăjitoare.
Fetele populare adoră să facă poze cu animale pe cale de dispariţie.
Doamne!
E cineva aici? Părinte O'Rourke?
Vreau să-ţi înapoiez lucrurile pe care mi le-ai dat când eram catolic.
Părinte O, eşti aici?
Iartă-mă, părinte, căci am păcătuit.
- Îmi poţi asculta păcatele? - Nu sunt...
De fapt, n-am nimic de făcut. Sigur. Care-i treaba?
Da! Eram sigură! Dl S încerca să-mi recreeze experimentele.
Are aproape tot ce-mi trebuie ca să fac soluţia pentru creiere. Gustări!
Nu te zgârci. Corpul ăsta e închiriat.
Cum a aflat ce conţinea soluţia în lipsa jurnalelor?
Era sexy, aşa că nu putea să fie foarte inteligent.
Dosarele din proiectul SCOOBI au rămas în laboratoarele din Fort Crystal.
E posibil ca dl S să le fi găsit.
Don, prietenul tatei, e militar.
L-aş putea întreba dacă ştie ceva despre proiectul SCOOBI,
dacă are legătură cu crimele.
Nu ţi-ar divulga informaţii delicate. Vorbim de armată.
Cum adică o să murim?
Ţi-am zis să nu le spui, Norville! Amestecă!
Trebuia doar să le adormi.
Nu poţi face asta! Nu eşti agent CIA din anii '50!
Omul merită să ştie adevărul.
Daphne! Au apărut noile sondaje. Sigur vor câştiga mamele tale.
Stai aşa! Aura ta e diferită. Simt că nu mă judeci.
Ceva nu e în regulă. Le sun pe mamele tale.
- Nu e mai uşor aşa? - Ce naiba se întâmplă?
Calmaţi-vă! N-o să muriţi!
Viola asta conţine glutamină cristalizată.
Poate ţine un creier în viaţă pe termen nelimitat.
Veţi fi bine după ce vă pun în borcane noua soluţie.
Ar trebui să facă aşa?
Păcatul tău este furia. E păcat să te enervezi?
E ciudat pentru o religie care are numai adepţi furioşi.
Nu? Dar e o problemă. Colegii mei mineri nu-mi spuneau
când aduceau covrigii în bucătărie. Eu ajungeam ultima.
Acum o iau razna când îmi miroase a secară.
Înţeleg! Dacă simt miros de monede,
îmi aduc aminte cum îi plătea mama pe servitori, iar apoi mă enervez
fiindcă e posibil să fi fost om rău.
Eşti foarte amuzant!
Poate sună nebuneşte, dar îmi dai numărul tău?
Sigur. E 555-0111, ca într-un serial,
ca să-l reţin uşor. Am o întrebare. Câţi ani ai?
Mă auzi? Mai eşti aici?
Velma! Ce ai făcut?
- Nu ştiu. - Nu poţi face alta?
Nu poţi pune apă ca într-o sticlă goală de şampon?
Nu. Am rămas fără glutamină.
Sintetizarea ei durează săptămâni bune.
Velma, am creat glutamină cristalizată
în laboratoarele SCOOBI din Fort Crystal.
Dacă dosarele tale erau acolo, poate găsesc glutamină în bază.
Corect. Îţi pot desena o hartă, ca să ştii unde s-o cauţi.
De sunt prinsă furând din Fort Crystal, risc să fac puşcărie.
Detectivii pricepuţi nu sunt prinşi, Velma.
Ai tot ce trebuie pentru a îţi îndeplini visul?
Fred, atenţie!
Velma! Am nevoie de un sfat!
Ce sfat? Sper să fie ceva mai urgent decât hemoragia mea internă.
Este. Am cunoscut o femeie în circumstanţe unice.
Daphne e mai mare decât tine cu câteva luni.
Cum gestionezi minusurile unei relaţii cu o femeie mai bătrână?
Fred, n-am timp de aşa ceva!
Mamă?
Monede...
Salut, tată!
Târgul de carieră m-a făcut să cred că nu-mi pot îndeplini visul,
că poate ar fi timpul să mă înrolez în armată.
Serios? Ştii că tre' să te trezeşti devreme, nu?
Da, de aia am dubii.
Dacă Don mi-ar face turul bazei, aş putea să aflu mai multe.
Nu ştiu ce să zic. Don m-a tot ignorat.
Dacă-i mai scriu un mesaj, frâiele prieteniei ajung la el.
De mă înrolez, nu-mi mai plăteşti facultatea.
Îi scriu chiar acum! Ne primeşte!
Nu pot să mor. Urmează să fac reclamă la o aplicaţie de logică!
O s-o faci. Am încredere deplină în Velma.
Serios?
Doamne, nu! Fetele asta au pus-o.
Dar nu suport să le aud văicărelile. Când creierele la borcan sunt pe moarte,
văicăreala vine fix înaintea scandalului.
Ce? Ţi-am zis de interviul ăla fiindcă primisem postul, trădătoareo!
Urmează melodrama.
Fetelor, ne distrugeţi grupul! Ne stricaţi ziua de naştere!
Când moartea devine iminentă, creierele devin anoste.
Acum că ne-am lămurit, cine vrea să afle ce am visat aseară?
Te sfătuiesc să pleci şi să te gândeşti la tine.
Dacă ai realizări impresionante,
toată lumea te va iubi şi respecta pe vecie.
Pe vecie? Vreau doar să le ofer prietenelor mele cât mai multă fericire.
Deşi Velma sigur o să reuşească,
aveţi vreo listă cu lucruri pe care vreţi musai să le faceţi?
Ne-am dorit să creăm o formaţie.
Tensiunile din grup sunt deja ideale.
Excelent! Să mergem!
Dr. Purdue, nu vii?
Nicio şansă. Voi mai aveţi şanse. Ea este deja moartă.
Ce s-a întâmplat? Cine eşti?
Te rog să nu mă faci de râs.
Don mi-e prieten vechi şi mă angajează să reprezint armata.
Mai ştii când am creat ciuperca ce a transformat nişte tipi în zombi?
- Nu. - Exact.
- Coboară din maşină! - Doamne! Iar am sfeclit-o!
Nu tu! Blondul!
Salut!
Aşteptam ca Velma să-mi dea sfaturi amoroase,
dar mirosul monedelor dlui Dinkley mi-a amintit de mama, m-am supărat,
am închis ochii şi am adormit.
E ziua ta norocoasă, tinere!
În mod normal te-aş băga într-o închisoare secretă, care nu există.
Dar eu vreau să impresionez VIP-ul nostru.
VIP? Adică persoană foarte importantă sau Velma în Paris?
Persoană importantă. Armata are o imagine negativă.
Atragerea unei tinere inteligente ca tine
va face liceenii să ia în calcul o carieră militară.
Ce? Sună oribil!
Am nevoie de mai multe informaţii.
Aş vrea un tur al bazei pe ritmul unui cântec despre soţii infidele.
Minunat! Poate să rămână şi Fred.
Armata are nevoie de oameni chipeşi, ca el, pe post de ţapi ispăşitori.
Vreau să văd copterele.
Vor să cânte la ziua carierei? Vrem să-i facem să renunţe la visul lor!
- Fie. - Mulţumim.
Staţi aşa! Avem o problemă.
Fir-ar! De ce am numai dorinţe care necesită mâini?
De fapt, dacă adaug mai mulţi electrozi pe lobi
şi-i conectez la instrumente,
puteţi cânta folosind impulsuri neuronale.
Ce ciudat! Ai vorbit fix ca mama.
E de bine, nu?
Fiindcă vorbim de o savantă de culoare genială,
care a spulberat toate obstacolele. Ai admirat-o mult pentru asta.
Da.
Foarte interesant.
- Şi nu. - Poftim?
Velma, de unde vrei să începem?
Ai atins vreodată o rachetă balistică LGM-30G? E distractiv.
Arată-mi unde fac experimente pe extratereştri.
Aş mai vrea să văd complexul DELTA.
Apreciez că ai simţul umorului.
Mă rog, armata urăşte oamenii amuzanţi.
Ce-i aia?
E singurul lucru care poate salva creierele
şi mă poate ajuta să impresionez o doamnă în vârstă.
- Gura! - Tac dacă mă ajuţi.
Şi eu vreau să impresionez o doamnă în vârstă.
- Stai aşa! Câţi ani are femeia asta? - Nu ştiu.
Judecând după vocea ei, sigur are organizatoare de medicamente.
Fred!
Deci computerul crede că sunt vrăjitoare?
Vrăjitoarele adoră gândacii de bucătărie? Cine-i suportă?
Doamne! Pe mine mă suportă careva?
Nu vă mai luaţi de bietul copil. Lăsaţi-l să mănânce!
V-aţi pus cu creierul greşit.
Dacă supravieţuiesc, o să iasă o poveste fascinantă.
V-am făcut-o, fraierilor!
Puteţi supravieţui apocalipsei, dar Daphne Blake v-a spart!
Poate că nu sunt nici populară, nici vrăjitoare. Poate sunt eroină.
Staţi! Ce faceţi? Ar trebui să fiu regina voastră.
Asta dacă nu vreţi să mă decapitaţi... Doamne!
E ciudat de distractiv.
Aşa e. Dacă te înrolezi azi, te las s-o loveşti cu ciocanul.
Ce zici? E cea mai plăcută senzaţie.
Cioc-cioc. Cine-i acolo?
- Apuc. - Care Apuc?
Apuc oare să lovesc racheta cu ciocanul?
Staţi să opresc alarma.
Am lăsat cartela în birou.
Haideţi să mergem să-l luăm în sub 15 secunde.
Bingo! Sunt un detectiv excelent.
Fred, ce cauţi aici?
Ea mă sună. Ce-i zic? Ştiu că-i ciudat şi din senin,
dar e prima dată când simt ceva în gaura lăsată de mama.
Te-a sunat înainte să-ţi scrie. Fie stă la azil,
fie vrea să-ţi fure banii.
- Velma, unde eşti? - Fugi!
Las-o mai moale cu atitudinea asta, Daphne.
Le permit doar marilor sportivi ai şcolii să mă insulte.
Daphne nu vrea să fie nesimţită.
Nu, Daphne? Daphne ţi se spune, nu?
Scuze. Ideea e că mamele mele sunt foarte ocupate
cu slujbele lor nesemnificative, dar tot le iubesc şi le respect
deoarece obiectivele lor sunt mai presus de sănătatea mea mentală.
- O s-o iubesc mereu pe mama. - Da, fireşte.
Dar n-o pot respecta. Da, slujba ei era importantă,
dar asta nu-i scuză absenţa.
Nu, n-o pot respecta în veci.
Da? Eşti un om de doi bani!
Fir-ar! Don a dat iar cu ciocanul într-o rachetă.
Hai, Fred!
Vai, nu! Câini!
Se tem de rachete. Mulţumesc, dnă Rachetă!
Camera 1969. Acolo!
Ce? E o simplă debara. Glutamina nu e aici.
Îi scriu lui Norville. Poate am greşit locul.
Fred, stinge lumina!
Dacă-i de la dinţii tăi albi, închide gura!
Dinţii mei strălucesc mult mai tare de atât.
Vine din gaura de aerisire. Ridică-mă!
Dumnezeule!
Proiectul SCOOBI a fost reluat. Au trei cadavre.
Închide telefonul!
Nu mişcaţi!
Salutare! Avem o veste proastă.
Daphne, fiica noastră, a fost suspendată.
Trecem la veştile bune.
Avem un avantaj atât de mare în sondaje, că asta nu ne afectează.
Mi-a scris Velma. N-a găsit glutamina.
Creierele sunt ca şi moarte.
Şi-o să li te alături în curând, Norville.
Bunică, am halucinaţii! Am nevoie de gustările tale!
Dar e ultima mea pungă!
Ce naiba e cu mine?
Tu ai halucinaţii, iar eu mă gândesc doar la mine.
Ai dreptate, Norville. Sunt egoistă.
Mai am glutamină. Pot salva creierele.
De ce ai spune că s-a terminat?
Tocmai am zis că sunt egoistă. Te rog să fii atent.
Când am aflat că Velma poate intra în bază,
am lăsat soluţia să dea în foc
şi am profitat de dorinţa ei de a fi detectiv bun
pentru a afla dacă proiectul SCOOBI a fost repornit.
Ce?
Am zis că e imposibil să pierdem alegerile!
S-o luăm cu începutul.
V-aţi distrat azi? Să le spuneţi prietenilor voştri.
Avem nevoie de noi recruţi.
Doi la mână, ce mama naibii căutaţi în zona asta interzisă?
Proiectul SCOOBI se desfăşoară dincolo de peretele ăsta.
- Am văzut trei cadavre. - E imposibil, Velma.
Proiectul SCOOBI a murit la începutul anilor '90.
Asta s-a zis şi despre rock-and-roll, dar încă se târăşte.
Velma, Velma, Velma,
acolo sunt doar clonele de organe ale oamenilor foarte importanţi.
Ce? Jur c-am văzut un laborator şi cadavre.
Don, îmi pare rău.
Deşi accesarea unei zone interzise e pedepsită cu închisoarea,
nu uita că suntem prieteni.
Indiferent ce-i faci Velmei, te rog să continui să mă angajezi.
- Tată! - Cu închisoarea? Nici vorbă.
Velma şi Fred se pot revanşa într-un mod mult mai bun.
E adevărat că armata a lansat din greşeală o rachetă Minuteman III
după ce un ofiţer a lovit-o cu un ciocănel?
Invoc al cincilea amendament, dreptul de a purta aramă.
Cred că Velma a fost pedepsită mai aspru.
Alăturaţi-vă armatei! Este o bună oportunitate!
Puteţi deveni celebri fără să faceţi nimic.
Am fost în armată.
Mi-a plăcut mult. Acolo am învăţat
ce înseamnă disciplina, respectul şi cozile bine prinse.
Probă de microfon.
Norville? Ce faci?
Probă de microfon, unu, doi. Verifică în spate, unu, doi.
Transmit un mesaj codat. Probă de microfon, unu, doi.
Velma!
Stai aşa! Vrei să spui că m-ai trimis să caut glutamină
doar ca tu să afli dacă proiectul SCOOBI a fost repornit?
- M-ai folosit! - Iartă-mă, Velma.
N-am mai zis cuvintele astea.
Ce cuvânt ciudat. "Iertare".
- Proiectul SCOOBI a fost repornit? - Da! Cred...
L-am văzut preţ de o clipă. La fel ca respectul meu faţă de tine.
Te-am lăsat să mă faci să cred în visele mele...
Velma, am greşit că te-am manipulat,
dar îţi poţi îndeplini visul doar cu mulţi bani sau multă muncă.
- Ce frumos! - N-am terminat.
Dar e o sabie cu două tăişuri.
Dacă nu vii dintr-o familie bogată,
îţi poţi îndeplini visul doar dacă te comporţi ca un monstru egoist.
Deci fie dau greş, fie devin un monstru egoist?
Da. Dar am învăţat că familia te poate ajuta să tolerezi eşecul.
Probă de microfon! Vine mama! Probă!
Trebuie să plec.
Am fost suspendată, nu trebuie să mă vadă Blythe.
Plus că vreau să mai fac nişte lucruri cu trupul ăsta înainte să-l returnez.
Cum rămâne cu creierele?
Poţi prepara tu soluţia, Velma.
În puţini oameni cred mai mult decât în tine.
Asta nu înseamnă mult, dar totuşi...
- Velma! - Mă grăbesc! Dă-mi pace!
Velma, o să reuşeşti!
Salutare! Prima noastră piesă se numeşte "Piesa numărul unu".
Doamne! Velma, sunt cât se poate de plictisitoare!
- Grăbeşte-te! - Încerc!
Tre' să mă concentrez. Dacă-mi aud gândurile...
Stai aşa. Nu sunt deloc plictisitoare.
Am uitat să-ţi spun că-n ultimele zece secunde ale vieţii lor
creierele la borcan fac ceva neaşteptat. Salut!
Vai, nu!
- Trăim! - Am reuşit!
Acum mă pot axa pe albumul solo!
Dacă dl S era implicat în proiectul SCOOBI
şi mai există trei cadavre,
poate că există o legătură între toate victimele.
E posibil. Dacă e să-i dea cineva de capăt, tu o vei face.
Norville, halucinaţiile atât de intense sunt rar cauzate de anxietate.
Vezi să nu fie declanşate de o sursă externă.
Aşa o să fac. Mersi. Sper să fie începutul...
Scuze că te grăbesc, dar creierul iubitei mele este într-un borcan.
Şi trebuie s-o duc la petrecerea mamelor ei.
Desigur.
Cum adică lipseşte creierul lui Daphne?
Mă tem c-ar dura prea mult să facem operaţia acum.
Hai să mergem la petrecere ca Linda şi Donna să nu intre la bănuieli.
Nu la asta mă refeream când am zis că vreau experienţe noi.
Vă asigur că sunt nevinovat şi foarte speriat!
Şi puţin excitat. Scuze, tre' să răspund.
Bună, scumpo! Mă urmăreşti pe postul local,
ca o femeie bătrână care încă mai are televiziune prin cablu?
Da. Pune-mă pe difuzor. Vreau să mă audă toată lumea.
Să am emoţii?
Da. Eu sunt criminalul în serie.
Şi voi continua să ucid până primesc ce vreau.
Doamne! Părinte O'Rourke!
Oameni buni, avem veşti palpitante.
Crystal Cove a ales primul controlor canin.
Din păcate, din cauza veştii că ucigaşul în serie este iarăşi femeie,
Crystal Cove l-a ales pe Merle Cogburn ca şerif.
Deşi am pierdut,
n-am fi ajuns aici fără voi.
Voi sunteţi adevăraţii rataţi. Mersi pentru nimic.
Cine eşti?