Досега...
Военните използваха снимките на страниците от дневниците
и създадоха непобедим супервойник,
който да се внедрява в групи на досадни младежи.
Но стана лошо.
Виждам те, призрако.
Велма! Велма, къде си?
Помощ! - Велма!
Като бях малка, злодеите се забелязваха лесно.
Имаха тънки извити мустачки и знаеш от кои си.
Но с времето злодеите станаха по-комплексни.
Божичко! Кой си ти? И какво си?
В днешно време трябва да питаш:
"Хората те мразят, защото си лош,
или си лош, защото хората те мразят?".
Здравей, Велма.
Аз съм Скрапи.
В Е Л М А Истинският злодей
Така. Всички ученици са налице с изключение на двама.
Велма Динкли и Тиодор П. Увисналгъзов -
което току-що осъзнах, че е бъзик.
Серийният убиец похити Велма.
Кой ще разследва сега?
Без паника.
Дон и военните ще открият Велма.
Полицията ще им съдейства, за да не бъдат забавени
от разни битки за юрисдикция като в екшън филм.
Запазете спокойствие.
Частният сектор ще открие Велма.
Назад, Уилям! Това е работа на военните.
Какво каза? Не те чувам без мегафон.
Казах, че частният сектор не може да се мери с армията на САЩ.
И няма да допусна богатото гадже на бившата ми жена
да намери дъщеря ми преди мен.
Особено след като Уилям изложи Аман,
като предложи на Дия, преди той да предложи на мен.
Което още не е направил, въпреки че му родих дете.
Стига глупави разправии.
Сега важното е да спасим Велма.
И Уилям е с най-големия мегафон.
Току-виж някоя загадка бъде разплетена от възрастните.
Но няма да е днес.
Явно ние ще трябва да намерим Велма.
Значи ти си лошият супервойник?
Говорещо куче на име Скрапи?! Как е възможно?!
Как е възможно ли?
С кучешка сила!
И модерни технологии.
Повече второто, ако трябва да съм честен.
Говорителят от бебешкия апарат.
Бях права. Военните са го свързали със злия ти мозък.
Да. Но аз не съм зъл. Не съм убил тези мъже.
Скрапи-дапи-ду!
Тези странни изблици ме карат да се чувствам некомфортно.
Същото са изпитвали и жертвите, преди да бъдат убити.
Това не са странни изблици,
а коронни фрази. - Коронни фрази ли?
Да. Проектът СКУБИ ме създаде такъв,
че да се харесвам на хлапета, за да се внедрявам сред тях.
Но ти буквално живееш в бърлога,
в която дори има изтегнала се дрогирана жена.
Класика за злодеите.
Не е дрогирана, възстановява се от катастрофата.
Не целях някой да пострада,
само исках да привлека вниманието ти.
Защо?
Ти вече си заловила сериен убиец.
Искам да ми помогнеш да хвана този, който се опитва да ме натопи.
Сержант Дон - бащата на Джиджи.
Дон?! Я стига. Обичам неочакваните обрати,
но нищо не може да ме убеди,
че Дон е убиецът.
Веднага мога да те убедя.
Но за да ти докажа, че съм невинен, ще те пусна.
Само си припомни, че имаше време,
когато никой не ти вярваше, че майка ти е отвлечена.
Помощ!
Пак заседнах.
И пак на същото място. Въртим се в кръг.
Защо Фред води?
Щом се опитам да изостана,
някой ме бута напред.
Какво?! Ние не те бутаме.
Там има някой. Велма?
Знаеш, че за мен стряскането е евтин номер.
Лудница
Ето ви най-сетне. - Бабо?!
Военните започнаха да душат около лудницата. Трябва да се махна оттам.
Фред, лабораторията в мазето ви още ли съществува?
Или сте я превърнали в секс бърлога?
Персоналът прави секс там, но казват, че е хубаво.
Как ни намерихте тук?
Аз й казах къде сме. - Какво?!
Тайно работя за д-р Пердю.
Защото майката на Фред е дух.
Мислех, че Норвил халюцинира. Беше цяла история.
Божичко! Изгубих се и ще умра тук.
Искаш ли вода?
Хайде убий ме най-накрая.
Искам само да изслушаш...
... моята версия.
Хубаво, но няма да ме накараш да кажа:
"Брей! Това променя всичко".
Разбирам. Историята ми започна преди две години.
Когато таен агент по прякор Чичо Скуби
е снимал как майка ми чете дневниците на д-р Пердю.
Дон ми каза. - А каза ли ти,
че Чичо Скуби изчезна?
Брей! Тоест, продължи.
И така, преди две години
Чичо Скуби убеди военните,
че куче с необичайни умения и коронни фрази
ще е идеалният начин да се следят досадни младежи.
Всички предлагаха личностни качества,
които да ме направят симпатичен,
но имаше разногласия.
Сигурни ли сме, че е добре да е непобедимо?
Не, прав си.
Супервойник, който е лесен за убиване, е по-разумна идея.
И така, от откъсите от дневниците на д-р Пердю
се родих аз.
Време е за каишката.
Значи затова се казваш Скрапи.
Не, защото съм нещо като скрап, боклук.
Дон ме кръсти така, понеже познанството ни започна зле.
Съсипах му маратонките.
Е, не!
Поръчаха ми чифтове, които да дъвча.
Пазя листа. Но ако това са същите маратонки като на Дон...
Той ли ме нападна на гробището?
Да. Дон се подразни, че му нагризах маратонките,
но фактът, че всички харесваха коронните ми фрази,
непобедимост и енергичност,
бавно го докара до лудост.
Дон принуди другите да подпишат петиция да ме разкарат.
Значи Дон ги е карал да се чувстват некомфортно.
Затова е казал на баща ми да не поема случая.
Но когато всички отказаха да подпишат петицията,
Дон откачи, реши да ги убие и да натопи мен.
Което не е изненадващо.
Що се отнася до некомфортното усещане,
щом има дим...
Има и огън. Но това достатъчно ли беше да ти припише убийствата?
Велма, къде си? Страх ме е...
... че Уилям ще те намери преди мен.
Помни, че не си длъжна да ми помагаш.
Ако не ми вярваш, може да си ходиш.
Нали на сеанса решихме, че майка ми не е дух?
Вие откъде се познавате?
Да няма приложение за сприятеляване със стари хора?
Не. Отдавна подозирах,
че съзнанието може да се отдели от мозъка и да живее след смъртта.
Когато сложих мозъка си в Дафни и Амбър усети,
я наех да провери дали халюцинациите ти
не са отделеното съзнание на Виктория,
или с други думи дух.
Брей!
Мамо? Как ми е косата?
Фалшива тревога, Велма е.
Я! - Велма?!
Велма, намерих те - първи! Слава богу!
Трябва да тръгвам. - Заведете я в мазето на Фред.
Аз оставам с Велма. Велма, какво стана?
Аз...
Велма!
Всичко изглежда нормално, слава богу.
Как избяга от убиеца?
Убиец ли? След катастрофата просто бродих из гората,
като в реклама на парфюм.
Не е хубаво, че убиецът е на свобода,
но да мислим за най-важното.
Аз първи намерих Велма. Уилям не можа да ме изложи.
Този път не.
Нито когато и да било. Дия му е отказала.
Всъщност, сега не е най-подходящият момент,
но като видях как Уилям търси Велма,
сякаш е негово дете...
Дори повече от мое дете.
Фред цял месец се лута в градинския ни лабиринт.
Исках да кажа, че ако предложението още важи
и ако Велма няма нищо против, съм съгласна.
Велма, може да кажеш "не".
Е?
Мамо, ако Уилям те прави щастлива, аз съм "за".
Велма, ела с нас.
Ще те черпя боба, ако позволиш да те разпитам.
Тоест, да поговоря още с теб.
Благодаря, но отивам с мама.
Тя няма приятелки, които да отегчава с новината, че се е сгодила.
Мамо, ще се прибирам с татко и Дон.
Тричасово обяснение защо НБА е било по-добро през 80-те
ще ми помогне да заспя. - Велма, какво става?
И защо си толкова лежерна относно годежа?
Каза, че за доведен баща би приела само Рахул Коли.
Бракът ще помогне на новия ми приятел да изчисти името си.
Нов приятел?!
Привет!
През цялото време си имала машина за размяна на мозъци,
а не сме се възползвали повече.
Може би защото си била заета да криеш дух от нас.
Нищо не крия, това е само теория.
Баща ми и Дия са се сгодили.
Какво?!
Значи истинският убиец е Дон,
но се опитва да натопи това непобедимо говорещо куче?
Виж ти изненада. - Не, няма никаква логика.
Ако Дон е искал да натопи Скрапи, защо първо натопи вещиците,
а после жените като цяло?
Аз съм серийният убиец. - Не бях се замисляла.
Преди да кажеш "брей", нека ти обясня.
Дон успя да убеди военните, че аз съм убиецът,
чак когато умряха патолозите.
Тогава с Чичо Скуби избягахме.
А военните лепнаха убийствата на вещици и жени,
за да не може никой да разкрие секретния им проект.
Добре, но имам един въпрос. Кой е Чичо Скуби?
Така и не видях лицето му.
Но не се замислих върху това, понеже съм куче.
Виждам с носа си.
А, да, разбира се.
Велма, това е абсурдно.
Скрапи е убиецът. Как може да му вярваш?
Била съм на негово място.
Никой не ми вярваше, че мама е отвлечена,
или че не съм убила Бренда.
Добре.
Само да вметна, че все още ви чувам.
Куче съм.
Значи откъсваме Дон от войниците,
за да го накараме да си признае и да ни каже къде е Чичо Скуби.
Но Скрапи е непобедим. Не може ли да грабне Дон още сега?
Не може, защото войниците му са въоръжени...
... с единственото, пред което съм безсилен.
Прахосмукачките.
Естествено. Благодарение на годежа на мама
ще можем да изолираме Дон
на мероприятието, което всички социопати обичат -
ергенското парти. - На Уилям?
Не, не неговото,
а на баща ми. Ще го накараме да предложи брак на Софи.
Може ли да дойда? Обичам предложения за брак.
Съчетават любимите ми неща -
романтика и надпревара за лайкове.
Всъщност искам ти да...
... останеш тук с мен. - Защо?
В случай че Велма направи някоя глупост,
например да ме предаде на войниците.
Кучетата надушват енергията,
а вие двечките сте ми съмнителни.
Напълно разбирам. Връщам се до час.
Чакай! Не знам дали е добра идея.
Спокойно, в безопасност си.
Да, абсолютно.
Стига тя да се върне навреме.
Тероризирала си ме,
сякаш живите бели жени не ме тероризират достатъчно?
Само защото смятах, че съм халюцинация.
Но щом осъзнах, че съм призрак,
реших да направя Фред мъжа, който трябва да бъде,
преди да си тръгна.
Затова в гората ме буташе да оставя тайфата
и да си намеря умни и способни приятели
като Норвил в Сакраменто.
Да, но не стана.
А сега пък баща ти ще се жени за меката Дия.
Обречен си, Фред, а следователно и аз.
Ако искаш да ме подготвиш за света,
сещам се за нещо, което може да помогне.
Прегръдка.
Татко, ще ти кажа нещо, което звучи налудничаво,
но трябва и ти да предложиш брак на Софи, веднага.
Знам. Не мога да позволя на Уилям да ме излага така.
Но вече й предложих и тя отказа.
Искаш ли този пръстен бонбон?
Не. И защо не е приела?
Заради теб, Велма.
Някак си наистина започнах да държа на теб.
Какво?! - И аз съм изненадана.
Мислех, че нямам нищо против да съм злата мащеха.
Но преди да вляза в това семейство,
трябва да знам, че и ти държиш на мен.
И какво? Искаш безплатна електронна картичка ли?
Няма проблем. Да обсъдим ергенското парти.
Не, накарах Аман да изготви за теб емоционален предбрачен договор.
Защо се бавиш толкова?
Това сериозно ли?
Мислех, че ще изкръшкаш от предбрачен договор.
Първа точка. Край на обидните коментари.
Но това е цялото ни общуване.
Ще се ограничите ли с една обида на ден?
Две, ако се е подстригала грозно. - Добре.
Второ. Когато се обаждат роднините й,
ще казваш, че я няма, а не че е умряла.
Нямам време, съгласявам се на всичко.
Наистина ли? - Да.
Значи няма да я замеряш с празни кенчета?
Няма. - Няма да я наричаш "метресата"?
Няма. - Няма да кихаш шумно?
Няма да използваш "банално", "нормкор" и "спипах те"?
Само ако я хвана да кръшка. - Приема се.
И вече няма да се подиграваш
на колекцията й от смахнати часовници?
Няма. - Тогава да, ще се омъжа за теб.
Но трябва да изпреварим Уилям и Дия.
Дон, тя каза "да". - Страхотно!
Поздравления, че богаташът вече не те излага.
Да обсъдим ергенското парти.
Няма да го организираш ти, Велма.
Дори нямаш човек за кокаин.
Ще имаш ергенско парти само ако Велма го организира.
Емоционален предбрачен договор на Аман
Да му се не види!
Съжалявам, че се забавих.
Но партито е уредено и всичко е наред,
защото Скрапи не е убиецът.
А защо ме гледа, сякаш съм пилешка кълка?
Защото пилешките кости са опасни за кучета.
Е, ако вече си изиграх ролята на гаранция, ще си тръгвам. Успех!
Дафни, недей така де!
Не си била в опасност, защото Скрапи е невинен.
Благодаря, Велма. Ще ти викам "лекарство за глисти",
защото умееш да ме успокояваш.
Прегръдка?! О, Фред! Не се опитвай да остроумничиш.
Казвала съм ти, че прегръдките изнежват децата.
Не е вярно. С татко вече се прегръщаме често
и придобих самоувереност.
За Коледа искам мрежеста блуза.
Наистина ли? Но дори да исках, има един проблем.
Но с бутането нямаше проблем. - И сигурно е важно.
Може да използваш моето тяло.
Ако се вселиш в мен, можеш да го прегърнеш.
А после ме разходи по тавана за нова профилна снимка.
Защо не. С другите опити все удрях на камък,
а вече искам да се махам оттук.
Силвио Берлускони ми дължи питие.
Чакай да го снимам, за да мога да го пресъздавам с възглавници.
Какво става?
Какво беше това?
Но разбира се. Ако духът е само съзнание,
може би мозъкът не може да поеме две.
Системата се претоварва.
Затова и няма да има колаборация между Бионсе и Риана.
Точно така!
Ако мозъкът може да има само едно съзнание,
знам как най-сетне мога да те направя мъж, Фред.
Чакай... Майко, какво правиш?
Как имах нужда от това!
Вечно съм с охраната си или в лабораторията на проекта СКУБИ,
или още по-зле - със семейството си.
Абсолютно. Но къде сме? - Как къде?
Пред стриптийз клуба. - Стриптийз клуб?!
Ти си ми дъщеря. В най-добрия случай е странно, в най-лошия - мързеливо.
Вече сме го правили. - Не, този път е различно.
Коктейли, танци в скута, мацка изскача от огромна торта...
Торта?!
Софи ми наложи предсватбена диета.
Влизаме!
Оставете танците, батко иска тортичка.
Охо! Виждам, че прозира "Червено кадифе"
изпод глазурата.
Време е за мъст!
Боклукчо! Велма, какво си направила?
Спри! Трябваше само да го накараме да си признае
и да каже къде е Чичо Скуби.
Съжалявам, Велма. Оказва се, че наистина аз съм убиецът.
Но не съм виновен.
Проектът СКУБИ ме направи това, което съм.
Така че кой е истинският злодей?
Те? Или аз?
Ти. Отхапал си им пишките.
Добре де. Но нямаше да съществувам, ако не бяха те.
Разбирам, но натъртвам на отхапването на пишки.
Поне не ти ли е жал за мен?
Не, ти си чудовище,
не французин, откраднал хляб да нахрани семейството си.
Знаех го от самото начало,
така че ме остави да се насладя на поражението ти,
без да имам угризения.
Момичета, давайте!
Какво?! Не!
Не, не! Спрете ги! Или ме убийте!
Моля ви, убийте ме!
За бога, някой няма ли да обясни какво става?
Ще получа ли торта, или не?
Майко, какво правиш?
Вместо аз да изчезвам,
ще елиминирам теб и ще взема тялото ти.
Ти ще станеш дух,
а аз ще бъда мъжът, който ти трябваше да бъдеш.
И ще ти хареса!
Не, няма да ми хареса. Ужасно е!
Защото те мразя!
Винаги съм те мразил!
Вече няма да ме контролираш.
Имам собствена воля в собственото си тяло!
Махай се!
Защо се усмихваш? - Ти го направи.
Най-сетне мога да си тръгна.
Щом се опълчи на мен, ще се справиш с всичко, Фреди.
Днес ти стана мъж.
Сбогом, скъпи мой принце.
Олеле! Какво става?
Пари!
Спрете това! Ти си виновен, Фред!
Е, аз трябва да си разопаковам багажа.
Значи си планирала всичко това,
но все забравяш Деня на бащата?
Да. Веднага разбрах, че Скрапи е лош.
И му го казах. Бърлогата му, изблиците,
паст, пълна с бръсначи на Окам,
а най-уличаващото беше, че ме караше да се чувствам некомфортно.
Но трябваше да спечеля доверието му.
За това помогнах аз.
Дафни?! Как? - Как ли? Лесно.
Велма "припадна", за да ми каже какво става.
След като състави плана с ергенското парти,
аз трябваше да се съмнявам в нея,
за да може да докаже на Скрапи, че му вярва.
Сега ти остава само да кажеш "брей",
преди полицията да те тикне в затвора.
Така си мислиш ти. Но аз имам вътрешни хора.
Колкото и да искаш да се насладиш на поражението ми, няма да стане.
Да, сега ще вляза в затвора, но скоро ще видиш,
че всичко от похищението ти до измъкването на признания от Дон
е било за отвличане на вниманието, за да мога да избягам
с Чичо Скуби завинаги и повече никой да не ме намери.
Брей!
Или както е повече в мой стил, брей-дапи-ду!
Момчета, идвам на ергенското парти.
Охо, торта! Супер!
Намери мястото, а?
Кой твърди, че телата са неспасяеми?
Кажи на Скрапи, че с малко усилия
ще успея да прехвърля мозъка му в някое от тези момичета.
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО