Az előző részek tartalmából...
A hadsereg Scoobi bácsi fotóit használta Dr. Perdue naplójáról,
hogy egy legyőzhetetlen szuperkatonát alkosson,
aki beszivárog a kontár gyerekek közé.
De rosszul sült el.
Látlak, szellem.
Vilma! Hol vagy?
- Segítség! - Vilma!
Kiskoromban könnyű volt kiszúrni a gonoszokat.
Iróniamentes nyélbajszuk volt,
tudtam, kivel állok szemben.
De idővel a gonoszok bonyolultabbak lettek.
Te jó ég, ki vagy te? Vagy mi vagy te?
Újabban már meg kell tőlük kérdeznünk,
"Azért utálnak, mert rossz vagy?"
Vagy "azért vagy rossz, mert utálnak?"
Helló, Vilma!
Scrappy vagyok.
VILMA 2. ÉVAD 9. RÉSZ
Minden diák megvan, kivéve kettőt.
Vilma Dinkley és Theodore P. Butt-Sack.
Utóbbi csak viccből van ideírva, most látom.
Vilmát elhurcolta egy sorozatgyilkos.
Ki oldja meg most ezt a rejtélyt?
Ne aggódjatok!
Don és a hadsereg megtalálja Vilmát.
A rendőrség pedig örömmel együttműködik, így nem lassítja le
egy akciófilm stílusú igazságszolgáltatási pisilőverseny.
Mindenki nyugodjon meg!
Megérkezett a magánszektor, hogy megkeresse Vilmát.
Vissza, William! Ez katonasági ügy.
Tessék? Nem hallak megafon nélkül.
Mondom, a magánszektor az USA hadseregének nyomába sem ér!
Legyek átkozott, ha az exfeleségem gazdag pasija
előttem találja meg a lányomat.
Különösen, hogy William megelőzte Amant,
mivel megkérte Diya kezét, mielőtt Aman az enyém.
Amit még mindig nem tett meg. Hiába szültem neki gyereket.
Elég! Ez hülyeség!
Csak az számít, hogy megmentsük Vilmát!
És William megafonja a legnagyobb.
Talán egy nap felnőttek oldják meg a rejtélyeket.
De nem ma.
Egyértelmű, hogy nekünk kell megtalálni Vilmát.
Te lennél az ördögi szuperkatona?
Egy Scrappy nevű beszélő kutya? Ez hogy lehetséges?
Hogy lehetséges?
Kutyierő!
És csúcstechnológia.
De leginkább az utóbbi, hogy őszinte legyek.
A hangszóró a bababeszéd-dobozból!
Igazam volt. A hadsereg összekötötte a gonosz agyaddal.
Igen. De nem vagyok gonosz. Nem én öltem meg őket.
Scrappy-dubi-dú!
De ezek a fura kirohanások nagyon nyugtalanítóak, ezt
tapasztalták az áldozatok, megölésük előtt.
Tudom, de ezek nem fura kirohanások.
- Ezek kulcsmondatok. - Kulcsmondatok?
Igen. A SCOOBI projektben készültem,
hogy szimpi legyek a gyerekeknek, beszivároghassak.
Jó, de egy barlangban élsz,
egy kimerült nővel, aki a háttérben fekszik.
Ez elég gonosztevős.
Nem kimerült. Most épül fel egy buszbalesetből.
Senkinek sem kellett volna megsérülnie.
Csak fel akartam hívni a figyelmed.
Tessék? Miért?
Mert már elkaptál egy sorozatgyilkost,
és segítened kell elkapni azt, aki besározott.
Don hadnagyot, Gigi apját.
Don? Ugyan! Imádom a váratlan fordulatokat,
de nincs annyi flashback,
hogy elhiggyem, Don a gyilkos.
Négyből elhitetem veled.
Hogy bebizonyítsam, hogy ártatlan vagyok, elengedlek.
Csak arra kérlek, ne feledd, hogy volt idő, amikor
senki nem hitte el neked, hogy anyukádat elrabolták...
Segítség!
Megint elakadtam.
Ugyanitt akadtál el az előbb is. Körbe-körbe megyünk.
Miért Fred van elől?
Nem akarok. Próbálok lemaradni,
de valaki mindig előrelök.
Micsoda? Mi nem!
Valaki van ott. Vilma?
Tudod, hogy kiugrani béna vicc!
- Hát itt vagytok! - Nagyi?
Vilma keresése miatt a katonaság az intézetnél szimatol.
Ki kell jutnom!
Fred, a régi laborom még megvan a pincédben?
Vagy szexbörtön lett belőle?
A személyzet szokott ott szexelni, de azt mondják, kellemes.
Hogy találtál meg minket itt?
- Én mondtam el. - Mi?
Titokban Dr. Perdue-nek dolgoztam.
Mert Fred anyja egy szellem!
Azt hittem, Norville csak hallucinál.
Tényleg olyan volt.
Istenem! Eltévedtem, és idekint halok meg.
Kérsz egy kis vizet?
Csak ölj már meg! Kérlek!
Csak azt szeretném, hogy hallgasd meg...
Az én verziómat.
Jó. De nem tudsz olyat felhozni, amitől azt mondom,
"Hű, ez mindent megváltoztat!"
Értem. A történetem két évvel ezelőtt kezdődött.
Amikor egy Scoobi bácsi nevű beépített ügynök
lefotózta anyut, amikor Dr. Perdue naplóját olvasta.
Don elmondta.
És azt is elmondta, hogy Scoobi bácsi eltűnt?
Hű! Mármint... folytasd!
Tehát két évvel ezelőtt
Scoobi bácsi meggyőzte a hadsereget,
hogy egy koraérett, kulcsmondatokat ordító kutya
lenne a tökéletes módja, hogy megfigyelje a kölyköket.
Mindenki rakott még hozzá olyan személyiségjegyeket,
amitől a gyerekek egyből megkedvelnek.
De volt egy kis nézeteltérés a katonák között.
Biztos, hogy jó ötlet a legyőzhetetlenség?
Jaj, hát persze, hogy nem!
Egy könnyen megölhető szuperkatona sokkal jobb ötlet.
És Dr. Perdue naplójának vázlataiból
megszülettem én.
Jól van! Pórázt fel!
Ezért hívnak Scrappy-nek.
Nem, a nevemet a "szaros" és a "szemét" szavak ihlették.
Don adta, amikor rosszul sültek el a dolgok.
Megettem a cipőjét.
Ne már!
Rendelt nekem sajátot, amit rágcsálhatok.
Ismerem ezt a típust.
De ha ezek olyanok, mint Don sneakere,
ő lökött el a temetőben?
Igen! Idegesítette, hogy megrágtam a cipőjét.
De a tény, hogy mindenki imádta a mondataimat,
a legyőzhetetlenségemet és energiámat, az őrületbe kergette.
Egész addig, amíg aláírást gyűjtött, hogy megszabadulhasson tőlem.
Tehát Don hozta őket kényelmetlen helyzetbe, nem te.
Ezért mondhatta apámnak, ne vállalja az ügyet.
De amikor senki nem írta alá a petícióját arról,
hogy megszabaduljanak tőlem, Don megreccsent.
És úgy döntött, megöli őket, és rám tereli a gyanút.
Ami nem meglepő.
Ha már kellemetlen helyzetbe hozás...
Nem zörög a haraszt...
Ha nem fújja a szél. De ez elég, hogy gyilkossággal vádoljon?
Vilma! Hol vagy? Félek!
Hogy William talál meg előbb.
Ne feledd, Vilma, nem kell segítened nekem.
Ha nem hiszel nekem, szabadon elmehetsz.
Azt hittem, már eldöntöttük, hogy anya nem szellem volt.
És ti honnan ismeritek egymást?
Van olyan app, ahol idősekkel lehet barátkozni?
Nem. Az agykutatásaimból már sejtettem,
hogy a tudat halál után leválik az agyról, és tovább él.
Amikor az agyamat Diánába tettem, és Amber rájött,
felbéreltem, hogy kiderüljön, a hallucinációd
valójában Victoria levált tudata,
azaz egy szellem.
Ó, jaj!
Anya? Milyen a hajam?
Téves riasztás! Ez csak Vilma.
- Várjatok! - Vilma!
Vilma, megtaláltalak! Elsőnek! Hála az égnek!
- Most mennem kell. - Vidd Dr. Perdue-t Fred pincéjébe!
Én Vilmával maradok. Vilma! Mi történt?
Vilma!
Úgy tűnik, minden rendben, hála Istennek!
Hogy menekültél meg a sorozatgyilkostól?
Gyilkos? A baleset után csak bóklásztam az erdőben kábultan,
mintha egy parfümreklámban lennék.
Nem jó, hogy a gyilkos még szabadon van,
de koncentráljunk a fontos dolgokra!
Én találtam meg Vilmát. És William nem előzött meg.
Legalábbis ezúttal.
Eddig sem! Diya nemet mondott neki.
Igazából, talán nem ez a legalkalmasabb időpont,
de miután láttam, hogy William úgy keresi Vilmát,
mint a saját gyerekét...
Még annál is jobban!
Fred egy hónapig volt a sövénylabirintusunkban.
A lényeg az, hogy ha még áll az ajánlatod,
és Vilmának sincs ellenére, hozzád megyek.
Vilma, ne feledd, mondhatsz nemet.
Szóval?
Anya, ha William boldoggá tesz, tőlem mehet a dolog.
Vilma, gyere velünk!
Hozok neked bobát, ha megengeded, hogy kihallgassalak.
Azaz, ha beszélgethetünk.
Köszi, de anyával megyek.
Most jegyezték el, és nincs barátja, akit untathat a hírrel.
Anya, apával és Donnal megyek.
Egy háromórás előadás arról, miért volt jobb az NBA régen
segít majd aludni.
Vilma, mi folyik itt?
És miért vagy nyugodt, amiért anyukád hozzámegy Williamhez?
Azt mondtad, az egyetlen pótapád Rahul Kohli lehet.
Mert a házassága segít tisztázni az új barátom nevét.
Új barátod?
Helló!
Nem hiszem el, hogy van egy agycserélő géped,
és nem csináltunk vele semmit.
Talán mert lefoglalt, hogy egy szellemet rejtegess.
Nem rejtegetek semmit, ez csak elmélet.
Apa eljegyezte Diyát!
Micsoda?
Tehát Don lenne a valódi gyilkos,
de megpróbálja bemártani a legyőzhetetlen beszélő kutyát?
- Hű, igaz? - Nem! Semmi értelme.
Ha Don be akarná mártani Scrappy-t, akkor először
a boszikat vádolná, aztán úgy általában a nőket.
- Én vagyok a sorozatgyilkos. - Erre nem gondoltam.
Mielőtt hűházol, elmagyarázom.
Don addig nem mondta a katonának, hogy én vagyok a gyilkos,
amíg a halottkémek meg nem haltak.
Ekkor menekültünk el Scoobi bácsival.
Addig a katonák a boszorkányokra és a nőkre terelték a gyanút,
hogy senki ne nyomozzon a szupertitkos projektjük után.
Csak egy kérdés. Ki az a Scoobi bácsi?
Hát ez az! Sosem láttam az arcát.
De nem is érdekel, mert kutya vagyok.
Az orrommal látok.
Jól van, hát persze!
Vilma, ez hülyeség!
Egyértelműen Scrappy a gyilkos, hogy hihetsz neki?
Mert tudom, milyen ez.
Senki nem hitte el nekem, hogy anyut elrabolták.
Vagy amikor azt mondtam, nem én öltem meg Brendát.
Jól van.
Csak egy gyors infó, még hallak titeket. Kutya vagyok.
A terv, hogy elválasszuk Dont az őreitől,
hogy bevallja, ő a gyilkos, és elmondja,
hol van Scoobi bácsi.
De Scrappy legyőzhetetlen. Miért nem hozzuk el Dont most?
Mert Don őrei fel vannak fegyverezve...
Az egyetlen gyengémmel.
Porszívóval.
Hát persze! Mindegy, mivel anyát eljegyzik,
talán el tudjuk különíteni Dont
egy dologgal, amit minden szociopata imád.
- Egy legénybúcsúval. - Williamnek?
Nem, nem neki.
Apának. Rávesszük, hogy végre kérje meg Sophie kezét.
Jöhetek? Imádom a lánykéréseket!
Két kedvencemet ötvözik,
a romantikát és a lájkokért való versengést.
Igazából, neked...
- Itt kell maradnod velem. - Mi? Miért?
Arra az esetre, ha Vilma hülyeséget csinálna,
mondjuk beköpne az őröknek.
A kutyák érzik az energiát, oké?
Mindketten idegesítetek.
Teljesen megértem. Max egy óra.
Vilma, várj! Nem tudok semmit erről!
Ne aggódj! Minden rendben lesz.
Igen, az biztos!
Ha időben visszajön.
Te kísértettél engem?
Mintha egy élő fehér nő nem kísértene eleget!
Igen, de csak mert azt hittem, hallucináció vagyok.
De amikor rájöttem, hogy szellem vagyok,
eldöntöttem, hogy férfit faragok Fredből.
Mielőtt továbblépek.
Ezért löktél el az erdőben, hogy otthagyjam a bandát,
és hogy okos, hozzáértő emberekkel barátkozzak,
mint Norville, Sacramentóban.
Igen, de semmi sem használt,
és most apád elveszi azt a puhány Diyát.
Kárhozatra vagy ítélve, Fred. És én is.
Ha tényleg fel akarsz készíteni a világra,
tudok valamit, ami működhet.
Egy ölelés.
Apa, mondok valamit, de lehet, hogy őrültségnek hangzik.
Mivel anya férjhez megy, meg kell kérned Sophie-t mielőbb.
Tudom! Nem hagyhatom, hogy William ebben is megelőzzön.
Meg is kértem a kezét, de nemet mondott.
Szereted a zöldalmát? Kéred ezt a cukorkagyűrűt?
Nem. Miért mondott nemet?
Miattad, Vilma.
Valahogy őszintén megkedveltelek.
- Mi? - Engem is meglepett.
Mindig úgy voltam vele, leszek én a gyűlölt, gonosz mostoha.
De mielőtt beházasodom a családba,
tudnom kell, hogy te is kedvelsz.
Azaz? Kérsz egy e-képeslapot?
Megkapod! Most beszéljünk a legénybúcsúról!
Nem. Aman csinált egy érzelmi szerződést, amit alá kell írnod.
Mi tart ilyen sokáig?
Ez komoly, Sophie?
Mindig olyannak tűntél, aki kibújik az ilyen szerződések alól.
Első pont, nincs több durva beszólás.
De ez adja a dinamikánkat!
Kibírtok napi egy beszólást?
- Kettő, ha rossz a haja. - Legyen!
Kettes pont, ha Sophie családja telefonál,
azt mondod, "nincs itt", nem azt, hogy "meghalt".
Erre nincs időm! Mindenre "igen"!
- Tényleg? - Igen.
Akkor nem vágsz többé üres flakonokat Sophie fejéhez?
- Nem. - És nem nevezed a nőcskémnek?
- Nem. - Sikítva tüsszentés?
Nem mondod rá, hogy "egyszerű", "slampos" vagy "bukott".
- Csak ha megcsal téged. - Egyetértek.
És végül nem csúfolod ki
a dilis óragyűjteménye miatt.
- Rendben! - Akkor igen! Hozzád megyek!
De még William és Diya előtt kell.
- Don, igent mondott! - Ez csodás!
Gratulálunk, hogy nem előz meg többé egy gazdag férfi.
Most beszéljünk a legénybúcsúról!
Vilma, nem te rendezed a legénybúcsúmat.
Tudsz egyáltalán kokót szerezni?
Csak akkor lehet legénybúcsúd, ha Vilma szervezi.
Te jó ég!
Bocsi, hogy eddig tartott!
De letutiztam a legénybúcsút. Látod? Minden oké.
Mert nem Scrappy a gyilkos.
Akkor miért néz úgy rám, mintha csirkeláb lennék?
Mert a csirkecsont megöli a kutyákat, ezért fél!
Ha az éltem már nem kell biztosítéknak,
akkor lelépek. Minden jót!
Diána, ne csináld!
Nem voltál veszélyben, mert Scrappy ártatlan.
Köszi, Vilma! Féreghajtónak foglak hívni.
Mert tudod, mitől könnyebbülök meg.
Ölelés? Jaj, Fred! Ez vicces. Ne légy vicces!
Az szánalmas. És mondtam, hogy az ölelés gyengévé tesz.
Nem, ez nem igaz! Apával állandóan ölelkezünk,
és sosem voltam magabiztosabb!
Komolyan! Karácsonyra hálós pólót szeretnék.
Tényleg? Még ha meg is tenném, van egy kis gond.
- De meg tudtál lökni. - Mert az fontos volt.
Mi lenne, ha a testemet használnád?
Ha megszállsz engem, meg tudod ölelni.
Aztán másszunk fel a plafonra, kell egy új profilkép.
Megér egy próbát. Eddig semmi sem működött.
És már tovább akarok lépni.
Silvio Berlusconi jön egy itallal.
Várjatok, csinálok egy videót, hogy újra átélhessem
egy párnával, amikor akarom.
Mi történik?
Mi történt?
Hát persze! Ha egy szellem csak egy tudat,
az agy nem tud egyszerre kettőt kezelni.
Túlterheli a rendszert.
Ezért nem lesz soha Beyonce-Rihanna kombó.
Ez az!
Ha egy agynak csak egy tudata lehet,
tudom, hogy csinálok belőled férfit, Fred.
Várj! Anya! Mit csinálsz?
Ez már annyira kellett!
Mindig a biztonságiakkal vagyok a SCOOBI laborban.
Vagy ami még rosszabb, a családommal beszélgetek.
- Abszolút! De hol vagyunk? - Hol vagyunk?
- A sztriptízbárban. - Micsoda?
Vilma, a lányom vagy. Ez a legjobb esetben is kínos.
- Már csináltunk ilyet. - Ezúttal más lesz.
Koktélok, öltánc, egy szexi csaj kiugrik a tortából...
Várj! Torta?
Sophie már esküvői diétán tart.
Benne vagyok!
Elég a táncból! Apuci tortát akar.
Ó, anyám! Már látom a vörösbársonyt kikandikálni
a cukormáz alól.
Itt a bosszú ideje!
Szaros-szemét? Vilma, mit tettél?
Scrappy, állj! Csak egy vallomást akarunk kicsikarni,
arról, hol van Scoobi bácsi.
Bocsi, Vilma! Én vagyok a gyilkos.
De nem tehetek róla.
A SCOOBI projekt tett azzá, aki vagyok.
Úgyhogy kérdezem én, ki az igazi gonosz?
Ők? Vagy én?
Te vagy. Farkakat harapsz le.
Jó. De nélkülük nem léteznék.
Jól van, értem!
Csak fennakadtam a farokharapáson.
Legalább sajnálsz?
Egyáltalán nem. Szörnyeteg vagy.
Nem egy gyáva, aki kenyeret lop a családjának.
És mindvégig tudtam.
Elég a nyavajgásból, hadd élvezzem a bukásodat
erkölcsi kételyek nélkül!
Lányok, adjatok neki!
Mi? Ne!
Ne, ne! Hagyjátok abba! Inkább öljetek meg!
Kérlek, öljetek meg!
Az Isten szerelmére, elmagyarázná valaki, hogy mi történik?
Kapok tortát vagy nem?
Anya, mit művelsz?
Ahelyett, hogy megpróbálnék eltűnni,
megszabadulok tőled. Átveszem az uralmat a tested felett.
Te leszel a szellem.
Én pedig a férfi, akinek lenned kell.
Tetszeni fog!
Nem! Nem fog tetszeni! Gyűlölni fogom!
Mert gyűlöllek!
Mindig is gyűlöltelek.
Nem irányítasz többé.
A magam ura vagyok a saját testemben.
Úgyhogy tűnj el!
- Miért mosolyogsz? - Mert megcsináltad.
Végre kész vagyok továbblépni.
Ha ki tudsz állni ellenem, bármire képes vagy, Fred.
Ma férfi lettél.
Viszlát, édes hercegem!
Te jó ég! Mi történik?
Ez éget!
Állítsátok meg! Ez a te hibád, Fred!
Nos, ki kell csomagolnom.
Ezt mind te tervelted ki, Vilma?
De az apák napját elfelejted?
Igen. Ahogy megláttam Scrappy-t, tudtam, hogy gonosz.
Még mondtam is neki, a búvóhelye, a kirohanásai,
a szája tele Occam pengéivel,
de a legárulkodóbb az volt, hogy nyugtalan voltam a közelében.
De ahhoz, hogy megmeneküljek, bíznia kellett bennem.
Ekkor jöttem én a képbe.
- Diána? Hogyan? - Könnyű volt.
Vilma tettette az ájulást, hogy elmondja, mi történik.
Amikor kitalálta a legénybúcsús tervet,
az én dolgom volt kételkedni benne.
Így igazolni tudta Scrappy-nek, hogy hisz neki.
Így neked csak annyi maradt,
hogy azt mondd, "Jaj, ne!" mielőtt a rendőrség lecsuk.
Ezt csak hiszed, Vilma! Vannak barátaim odabent.
Bármennyire szeretnéd élvezni a bukásom, nem fogod.
Most börtönbe megyek, de hamarosan láthatod,
hogy az elrablásodtól Don vallomásáig minden
csak elterelés volt, hogy megszerezzem, ami kell,
hogy elmeneküljek Scoobi bácsival, és soha ne találjanak meg.
Ó, jaj!
Vagy mondjam azt, hogy gógyis-kutyi-dú?
Hé, srácok, megjöttem a legénybúcsúra!
Torta! Szuper!
Látom, könnyen idetaláltál.
Ki mondta, hogy a testek túl rég eltűntek?
Mondd meg Scrappy-nek, hogy egy kis munkával
nem lesz gond átültetni az agyát az egyik lányba.
Magyar szöveg: Rottenbacher Anita Iyuno