Ankstesnėse serijose:
Taip! Tekėsiu už tavęs!
Bet susituokim prieš Viljamą ir Dią.
O jei pasinaudosi mano kūnu? Jei apsėsi mane, galėsit apsikabinti.
Kas vyksta? Kas vyksta?
Tu dr. Edna Perdue, tik Dafnės kūne?
- Balsas kaip Dafnės. - Nes turiu jos balso stygas.
Bet sau skambu kaip aš.
Telieka pasakyti "o, velnias,"
prieš policijai įkišant tave už grotų.
Tu taip galvoji, Velma. Viduje turiu draugų.
Perduok Skrepiui, kad padirbėjus,
lengvai perkelsiu jo smegenis į vieną iš šių merginų.
Neieškok manęs arba tavo šeima mirs.
Girdėjau balsus.
Ar žiniasklaida tave persekioja, kad sužinotų vestuvių datą?
- Kodėl visiems taip įdomu? - Mama, čia buvo dėdė Skubis!
Kas? Tetos Maršos vyras? Negali nieko atsivesti,
nes jis Maršos pora. Palauk, dėdė Skubis?
Turim būti vieni.
Ką darai, kai tavo ieškomas žmogus grasina nužudyti šeimą,
jei nesiliausi ieškoti?
- Sukaupi visą drąsą ir... - Baigiu. Per pavojinga.
Sumanu. Mes dažnai tyrimuose prieiname tą pačią išvadą.
Bet Skrepis sakė, kad nori pabėgti su dėde Skubiu.
To nebus, tik jei rasime dėdę Skubį.
Skubi, biče, kur tu?
Niekas armijoje tau nepadeda, Donai.
Tavo vadovai slepia viską apie Skrepį ir dėdę Skubį.
Mūsų žinių patogiu metu komanda patvirtino, kad vakarykštį
išpuolį "Močiutės speneliuose" sukėlė meteorologinis balionas.
Donai, suprantu. Vienintelis, ko aš atsisakiau, tai vyrų nuomonės
klausymo apie režisieres. Bet pripažink, kad viskas baigta.
Dėdė Skubis išlaisvins Skrepį iš kalėjimo ir pabėgs,
ir mes nieko negalėsim padaryti.
Jei vis dar tebenori spręsti bylą,
kai ko dar neišbandei.
- Nesakyk... - Kokaino.
- Turi? - Ne. Manifestavimo.
Paprašykim visatos ir ji tau padės išsiaiškinti.
Dafne, net jei tikėčiau tuo, Visata nesugalvoja kaip
iš žvaigždžių sudėlioti šaukštą.
Tad atleisk, jei abejoju jos gebėjimu padėti su mano byla.
Velma! Puikios naujienos!
Nusprendėm surengti dvigubas vestuves po savaitės Fredo name.
- Dieve, neįtikėtina! - Sakiau, kad ji džiaugsis.
Ne, atleiskit, manau, darot didelę klaidą.
Nustebau, nes manifestavimas suveikė.
Sugalvojau kaip toliau tirti.
Esu Džounsų rūmuose, kuriuose ruošiamasi
Džounsų vyrų aksesuarų magnato Viljamo Džounso
ir Dios Dinklės vestuvėms - moters, kurią pagrobė pirmoji Viljamo žmona.
Ir tai ne viskas. Vyks dvigubos vestuvės,
nes vietiniai prastuoliai Amanas Dinklis ir Sofija Kažkas tuokiasi.
Kodėl dvigubos vestuvės?
Mūsų kvaili sužadėtiniai vis pykosi kuris ves pirmas,
tad taip bus lengviau.
Aš pirmas sutikau su dvigubom vestuvėm.
Pažiūrėsim kas pirmas užtvirtins santuoką seksu.
Nėra greitesnių už mane.
Nuostabu. Viljamai, girdėjau, kad su tokiu žiniasklaidos dėmesiu
Džounsų vyrų aksesuarų taryba uždraudė Fredui
- būti tavo pabroliu? - Tai tiesa.
Jie norėjo kažko, kas įmonei padarys mažesnę gėdą.
Buvo laisvas šis bezdalų aparatas su varlyte.
Ką? Kaip aš galiu padaryti gėdą įmonei?
Išplėšęs mamos sielą iš savo kūno ir nusiuntęs ją į pragarą
jaučiuosi itin brandus.
Kadangi pasakei tai per tiesioginę transliaciją,
akcijų kaina ką tik krito iki trijų centų.
Bent jau Velma nedarys gėdos svarbią dieną.
Taigi, Velma...
- Kur Velma? - Nežinom.
Ji nesidžiaugia vestuvėmis. Tiksliau, džiaugiasi.
Atleiskit, praleiskit.
Bet aš netiriu.
Velnias, Velma. Balandžiai. Tigrai.
Eltonas Džonas. Šios vestuvės bus beprotiškos.
Jei tai tau skamba beprotiškai, išklausyk mano plano.
Nori, kad dr. Perdue sukeistų smegenis?
Žinau, tai beprotiška,
bet kaip ir tavo manifestavimo veiksmingumas.
Tad pakartosiu, tu tai sugalvojai, ne aš.
- Kuo padės smegenų sukeitimas? - Dėdė Skubis kažkaip stebi mane.
Būdama tavo kūne,
galėsiu tirti jam nežinant, tad jis neišžudys mano šeimos.
Nežinau, Velma. Ar dr. Perdue sutiks?
- Ji turi taisykles. - Žinau, bet jos čia nėra.
Kai čia tiek darbuotojų ir reporterių, ji turbūt slepiasi.
- Kas dabar? - Čia yra reporterių?
Legalių ir iš kabelinės.
Dabar turėčiau duoti interviu su šeima.
Tai jei susikeisime kūnais, pateksiu į televiziją?
- Prieš jai išnykstant? - Ko gero.
Nedaug trūko. Ką jie čia veikia?
Niekas negali žinoti apie jus.
- Močiute, labas! - Dieve, ten aš!
- Kodėl tu čia? - Atnešiau įkurtuvių dovaną.
Kodėl pas tave gražuolių kūnai?
Dauguma močiučių turi tik keistas porcelianines statulėles.
Jos pas mane, nes kruopščiai tvarkau jas Lolai
ir kitoms smegenims kaip staigmeną. Staigmena!
Ką? Atgausiu kūną? Dieve, kaip seksas!
Tiksliau, puiku. Grįšiu prie savo sekso.
Tiksliau, gyvenimo. Kodėl vis sakau seksas? Atleiskit.
Niekas negali apie tai sužinoti, kol rasiu geresnę slėptuvę.
Jei žmonės pamatys, kad smegenys grįžo į kūnus, ims klausinėti.
Žinoma. Bet jei įdėtum Lolos smegenis į jos kūną valandai?
- Bičiuliai! - Dešimt minučių. Maldaujam.
- Fredai? - Sveiki atvykę į Crystal Cove.
Kaip skrydžiai iš slėptuvių?
Ilgi. Kur mūsų automobilis?
Turim telefonu aprėkti žmones.
Tėtis pirko šią karietą vestuvėms, tad pamaniau, kad per septynių
valandų kelionę iki namų įtikinsiu jus,
kad subrendau ir galiu būti tėčio pabrolys.
Kodėl jie nenurimsta?
Kaip ir visi kiti, jie tavęs negerbia, Fredai.
Neužtenka tik leisti botago garso.
- Turi tikrai užploti. Mano veidas! - Dieve!
Atleiskit. Kaip galiu atsilyginti?
Pakartok.
- Ką? - Tavo mama pakartotų.
Oho, Dafne, būti tavimi šauniau nei maniau.
Kokie platūs mano žingsniai. Visur ateisiu anksčiau.
O tavo žemas traukos centras nerealus!
Kodėl tavo kišenėse šokoladas?
O kodėl taviškėse jo nėra? Laisvėje šuo žudikas.
Laimė, kadangi visas pasaulis padeda gražiems žmonėms,
bus lengviau pagauti dėdę Skubį, kol mane įtars.
- Eime. - Manai, būti gražia lengviau?
Kongresas priskyrė komentarus mano soc. tinkluose "Superfund" svetainei.
Vis tiek lengviau nei man.
Aš protinga, žavi ir sąmojinga,
bet turiu pagauti žudiką, kad išpopuliarėčiau.
- Viskas remiasi išvaizda. - Gerai.
Grožis išsprendžia visas tavo problemas.
Dabar tikrai nepaspruksi, dėde Skubi.
- Bibliotekos kortelė? - Regis, neturiu.
Nebent tinka Jennifer Lopez kremų kortelė?
Ne. Bet tavo toks mielas veidelis, kad gali neštis knygas.
- Pasitikiu tavimi. - Nieko nuostabaus,
nors mano draugės Velmos prašėte 500$ užstato.
Ji degina seksistiškų autorių romanus, o dauguma tokie.
- O aš atrodau maloni mergina? - Žinoma.
Paėmei tas sudėtingas knygas savo tėčiui ar vaikinui.
- Tokia miela. - Jos man.
Ir juokinga. Kaip patraukli mergina.
- Ačiū. - Prašom.
- Nori kavos? - Ačiū, ne.
Kalė.
- Atėjau į interviu. - Pavėlavai.
Kodėl šypsaisi, lyg tai viską išspręstų?
Nes visad išsprendžia.
Prašau, grąžinkit mane į kūną dešimčiai minučių.
- Prašau, prašau. - Gerai.
SKAMBINKIT ŠIUO NUMERIU
Šlykštu.
Atleiskit, galit patraukti tigrus nuo Eltono Džono?
Dėl tavęs? Ne.
Labutis.
Velma. Kas leido pakeisti balandžius dovanų maišeliuose
į pakabukus "sielos draugai"?
Turbūt visa gyvūnų teisių bendruomenė. Be to, jie dailūs.
Jei jie patinka Dafnei, turbūt nėra taip blogai.
Ar ne? Man netgi patinka šis bulvių maišas.
- Nenoriu, kad visi mane kabintų. - Nepavyko.
- Nes ir man jis gražus. - Tikrai?
Apsivilk suknelę.
Dafne, atsiprašau.
Nemaniau, kad grožis turi trūkumų.
Bet prie manęs tiek kabinėjosi ir nuvertino labiau nei įprastai,
kad neturėjau laiko ieškoti dėdės Skubio.
Nieko baisaus. Ir aš neįvertinau ką reiškia būti tavimi.
Atsikeiskime smegenimis
ir sutarkime, kad visos moterys turi problemų.
Todėl ir liepiau patraukti tigrą nuo Eltono Džono, kvaily!
Negaliu patikėti, kad atgausiu kūną.
Vėl jausiu saulės spindulius ant veido
vemdama festivalyje.
Žinoma, tik ne šiandien. Šiandien turi 20 minučių pasibandyti.
Pasiruošusi?
Dieve! Pamiršau kokia aš graži.
Gražiausia iš trijulės.
- Manai, aš gražiausia? - Žinoma.
Tai kodėl spoksai į Brendą?
Ką? Ne, juk čia tu. Tiesa?
Čia Brenda! Visą laiką laikei mane Brenda?
Lola, sugrįžk! Atleisk! Apakau nuo gražių merginų.
- Kas yra dėdė Skubis? - Labutis.
Ar prekybos centre tave atrado kaip modelį?
Nekalbėk su ja! Ir kodėl stovi be mano leidimo?
Šliaužk kaip dumblas, tu dumble!
Atleisk, Dafne. Nežinau kaip jis ištrūko iš narvo.
Kaip gražuolė, nepasiilgau būti kalbinama šlykščių diedų.
Nė nežinom ar norim susigrąžinti kūnus.
Susigrąžinti kūnus? Ką čia kalbat?
Niekam nesakyk, bet Lola sakė, kad Norvilo močiutė juos turi.
Dr. Perdue turi jūsų kūnus? Jie buvo projekte "Skubis".
Dieve, viskas aišku!
Lola, sugrįžk!
Darbelis baigtas, dr. Perdue. Žinau, kad jūs dėdė Skubis.
- Ne, Dafne. - Aš Velma.
Mudvi su Dafne susikeitėm kūnais.
Štai ką jūs, kvaišos, čia veikėt.
- Tikiuosi, tai neprivedė prie farso. - Privedė prie bylos išaiškinimo.
Pas tave gražuolių kūnai. Pavogei juos dėl projekto,
kol Skrepis nukreipė mano ir Dono dėmesį. O dabar pabėgsi!
Teisingai. Bet aš ne dėdė Skubis.
Tuomet kas jis? Pasakyk arba pranešiu armijai kur esi.
Gerai. Tai prasidėjo, kai iš beprotnamio išėjau Dafnės kūne.
Dėdė Skubis sužinojo, kad aš gyva ir pasiūlė sandorį.
Jei padėsiu jiems pasprukti, turėsiu kūną naujam gyvenimui.
O po 30 slapstymosi metų, pasiūlymas buvo per geras.
Turit smegenis keičiantį aparatą. Kasdien galit turėti kitą kūną.
Tiesa, bet smegenų kūnai jau laikomi mirusiais.
- Niekas jų neieškotų. - Bet smegenys gyvos.
Atleisk, Velma.
Kaip su žala aplinkai dėl prieinamos mėsos kainos, susitaikiau su tuo.
Liepiau nustoti tirti, Velma.
Aš ne Velma, o Dafnė. Mano zodiako ženklas ožskorpionis.
Nepasakok. Žinojau, kad susikeitėt kūnais tada, kai Velma pasipriešino.
Ką? O, Dieve!
Nužudei Dafnę! O dabar nudėsi mane!
- Ne, tiesiog baik kištis. - Ne!
Nuleisk mane! Stok! Neišsisuksi.
Įsigijai stiprų priešą.
Neuždaryk durų. Bijau tamsos. Palauk! O, ne.
Dafne?
Kas vyksta? Aš danguje? Aš čia viena?
Nesistebiu, bet vis tiek. Dafne! Padėk!
Vestuvės tuoj prasidės. Kalbinu abu jaunikius.
Ponai, ar jaudinatės? Dvejojate?
Nejauku, nes visi žino, kad šiąnakt mylėsitės?
Ne. Viskas gerai.
Visi nervai dingo, nes didžiuojuosi, kad sūnus bus pabroliu.
Nežinojau, kad gali padaryti įspūdį tarybai, sūnau.
Vadink mane bamba, tėti, nes šiomis dienomis
savyje radau tiek visko, kad nė neįsivaizduotum.
Dievinu vestuves!
Tie mulkiai dar nežino koks prastas gyvenimas.
Kažkas čia ne taip. Jaučiu viduje.
- Jauti naminę kombučą. - Ne, čia kažkas kito.
Prasideda? Ar jau matėt sukneles?
Velma yra? Ji turėjo vadelioti dramblius.
Mačiau ją prieš pusvalandį, kai perrašė įžadus.
Žinoma. Bet jos nėra pačią svarbiausią akimirką?
Palauk. O, Dieve!
Ji tebeniekina mane ir nori sugriauti vestuves.
Nieko nebus. Vestuvės atšaukiamos!
Sofija, palauk!
O, ne.
Kas nutiko siurbliams?
Skrepis dapis mirkit!
Kaip suprasti, nemėgstu tavęs? Tu smegenys inde.
Einu dėl tavęs iš proto. Tikrosios tavęs.
Kai patinka dovana, bet džiugina ir pakuotė.
- Norvilai! - Nuskambėjo nekaip.
Sakau, kad jei tokia kategoriška kaip mano močiutė rado savo širdyje
vietos man, esu tikras, kad rasiu vietos
tavo, o ne Brendos kūnui.
- Irgi nuskambėjo nekaip. - Norvilai, nutilk.
Močiute, ką čia veiki? Kodėl laikai tą batą?
Toks buvo kapinėse, kai užpuolė Velmą.
- Žinau. Padedu dėdei Skubiui. - Ką?
Šiais batais jis nurodo Skrepiui kur yra.
Skrepis suseka kvapą, kai dėdė Skubis nori susitikti.
Ar, šįkart, pabėgti.
Skrepis pabėgo?
Padėkit! Ištraukit mane!
Ar bent duokit Wi Fi slaptažodį, kad galėčiau parašyti kam nors.
Neįrašysiu jo teisingai. Padėkit! Dafne! Padėk! Dafne!
Ką? Velma?
Velma! O, ne. Laikykis.
Ne! Nenoriu mirti. Noriu įrodyti daktarams, kad jie klydo.
Ne!
Velma. Velma, viskas gerai. Tu gyva.
Dafne, išgelbėjai mane. Kaip?
Laikysi mane pamišusia, bet girdėjau tavo riksmą galvoje.
Ne kaip tada, kai svarstau kirptis.
- Tikrai girdėjau tavo riksmą. - Nemanau, kad tai beprotiška.
Kai buvai inde, aš tave girdėjau.
Nieko nesakiau, nes atrodė nelogiška.
- Bet gal mes sielos draugės. - Ačiū.
Ilgokai užtrukai, kol patikėjai. Tipinis jautis.
- Neperspausk. - Žinau.
Bet dėkok mano žuvų mėnuliui, kad taip tave myliu.
- Dafne, tu myli mane? - Taip.
Ačiū. Bet turėjau omeny ne tai, kad supratau, jog myli mane.
Turėjau omeny, kad supratau kas yra dėdė Skubis. Eime!
Stok, dėde Skubi!
- Maniau, bus čia. - Velma!
Nebijok, Dafne. Jis nieko nedarys.
- Padarysiu. - Nepadarysi.
- Velma! Atrodo, padarys. - Gerai. Tuomet daryk.
- Ką? - Pirmyn.
Jis sprunka.
Amber.
Žinojau, kad reikia pasikliauti nuojauta. O gal tai kombuča.
Velma? Pagavai dėdę Skubį? Kaip?
Du žodžiai. Meilė ir aistra.
Kai dėdė Skubis užpuolė mane kapinėse,
galėjo nužudyti, kad nustočiau tirti.
Tad kodėl to nepadarė? Nes kažkiek jam rūpiu.
Gerai. Pereik prie aistros.
Žinoma. Atleisk. Įdomiausia dėl dėdės Skubio buvo tai,
kodėl jis slėpė savo veidą nuo visų projekte?
Atrodė nelogiška.
Kol 48 valandas praleidau gražesnės merginos kūne
ir supratau, kad tai gali būti našta.
Tai dėdė Skubis gražus ir tave myli? Ar tai Jėzus?
Ne, Fredai. Žmogus, kuriam neleidau pabėgti su Skrepiu yra...
- Sofija. - Palauk.
Tai tu gali būti daugybės nužudymų bendrininke,
o aš negaliu statyti neįgaliojo vietoje?
Taip, tėti. Tai logiška.
Nes nėra nieko paprastesnio kaip piktoji pamotė.
- Kaip man sekėsi? - Dešimtukas. Kaip visada.
Kaip sakei, turėjau maskuotis.
Niekas į mane rimtai nežiūrėjo, nes buvau jauna, graži kareivė
ir man paskyrė baisiausią darbą.
Vadovauti Spūnerio ledainei, kad stebėčiau besikišančius vaikus.
Tai buvo alinantis, nedėkingas darbas.
Džiaugdavausi tik žiūrėdama kaip šunys kalba spaudydami mygtukus.
Kodėl Braunis gyvas?
Kaip miela.
Bet tada įsiterpė likimas.
Prieš pagrobiant mano mamą, pamatei ją skaitančią dr. Perdue
užrašus ir supratai, kad tyrimą galima panaudoti
gaminant kalbantį šunį.
- Taip. - Galiu užsisakyti?
Dėl mano grožio jie sutiko išklausyti tik po vakarienės ir šokių.
Tad užsidėjau šunų dresuotojos kostiumą. Nematydami veido ar kūno,
jie ėmė vertinti be nuostatų ir žiūrėti į mane rimtai.
Kaip mokyklos valdžia liepia merginoms užsidengti pečius,
- o ne mokytojams subręsti? - Būtent.
Kai prasidėjo darbas su Skrepiu, toliau slėpiau tapatybę.
Visi mane laikė vyruku ir vadino dėde Skubiu.
Bet Skrepis buvo pabaisa.
Kai jis ėmė visus žudyti, vadovai išsigando dėl savo gyvybių.
Dar blogiau - jie paneigė dalyvavimą projekte ir mane apleido.
Regis, likome tik tu ir aš, dėde Skubi.
Nebent ir tu nuo manęs nusisuksi.
Žinodama, kad Skrepis neįveikiamas, ir pati bijojau,
tad nuslėpiau jo nužudymus.
Bet blogiausia - kad Skrepis nenužudytų mano šeimos,
žinojau, kad turiu išvengti įstatymo ir amžiams pabėgti su Skrepiu.
Tą padarei, kai dr. Perdue išėjo iš beprotnamio Dafnės kūne.
Dr. Perdue gyva Dafnės kūne. Teisingai.
Pasekiau ją ir kai ji grįžo į savo kūną, daviau pasiūlymą.
Paauglės kūną, jei padės Skrepiui ir man pabėgti.
Kodėl nenužudžius Skrepio, kai įdėsi jo smegenis į kūną?
Rizikuočiau, kad jis užuos mano jaudulį ir nudės šeimą.
Prašau, Velma, vardan visų saugumo, įskaitant tavo,
- leisk pabėgti su Skrepiu. - Tai gali būti neįmanoma.
Nusprendžiau tau nebepadėti
ir grąžinau smegenis į jų kūnus.
- Visi pamenat Lolą. - Čia Krista, kvaily.
Ne, grąžink jas į indus.
Kai Skrepis atvyks ir pamatys, kad kūnų nėra,
supras, kad kažkas ne taip ir...
Įleiskit pas juos!
O, ne. Jis puola tarybą! Bėkit!
Tik man galima jus gąsdinti!
- Mirk! - Per vėlu.
- Jūs. - Dieve! Jis mus mato.
Ne, Skrepi, žudyk tuos kitus.
- Ką darom? - Lipkit!
- Donai! Ką tu čia veiki? - Gelbėju jus. Lipkit!
Iškviečiau raketų ataką.
Pričiupau!
Velnias. Kodėl šis namas toks didelis?
- Velma, lipk pirma. - Kad žiūrėtum po sijonu?
Geras bandymas, bet toks mano planas. Be to, turėsiu progą jį nudėti.
Tad eik iš čia.
Velma. Ne!
Nudėti mane?
Ką padarysi? Mirtinai prajuokinsi?
Ne. Čia paskutinis šeštadienio rytas, kurį sugadinsi.
Ėsk šokoladą! O, ne.
Dafne, pakeitei mano šokoladą į morkytes.
Dieve, atleisk. Nuo šokolado mane beria.
Aš gyva. Visi sveiki?
Ne. Skrepis išžudė tarybą, tad man šakės, Dafne.
- Mane būtų padarę direktoriumi. - Ką?
Na, bent jau išvengę mirties
visi labai linkę atleisti, tiesa, Lola?
Ne! Gailėkis, kad nemirei, bičiuli. Dieve!
Skrepi, ne!
Liko tik viena. Bėkit!
- Viskas gerai. Ateinu. - Velma?
Kas vyksta?
- Jis mirė. Bet kaip? - Atrodė kaip apsėstas.
Ir buvo.
Manęs.
- Velma, tu negyva. - Taip. Tai vaiduokliai egzistuoja?
Vertė: Monika Adomaitė Iyuno
Atleisk, Velma. Viską padariau, bet neatgaivinu tavo kūno.
Nepavyko pašalinti ir tatuiruotės "Cuomo-Fauci 22".
Velnias! Kas dabar?
Eisiu į šviesą tikėdamasi, kad vertins pagal veiksmus,
o ne pamėgtus vaizdelius?
Ne, juk galim kažką padaryti.
Mama, baik. Viskas gerai. Neišeisiu.
Verčiau būsiu vaiduoklis mylimų žmonių pasaulyje,
nei šnekučiuosiuosi su seneliais. Fui.
Nuskambėjo nelabai romantiškai.
Buvo labai romantiška.
Kas žino, gal sutiksi kitų šaunių vaiduoklių.
Kitų vaiduoklių? Apie tai nepagalvojau.
Ne be reikalo bijai. Paklydusios sielos bjaurios.
Bet galbūt galėsiu tave sugrąžinti per Heloviną.
- Heloviną? - Tik jei,
rasiu burtą ir piktosios dvasios nenutemps tavęs į pragarą.
Ką?