Tidligere...
Ja. Jeg vil gifte meg med deg!
Men før William og Diya gifter seg.
Du kan bruke kroppen min. Ta over den og klem ham.
Hva skjer?
Er du Edna Perdue, men i Daphnes kropp?
- Du høres ut som Daphne. - Jeg har stemmebåndet hennes.
I mine ører høres jeg ut som meg selv.
Alt du kan gjøre nå, er å si: "Å, pokker",-
før politiet burer deg inne.
Det tror du, Velma. Jeg har venner på innsiden.
Si til Scrappy at med litt arbeid-
blir det ikke noe problem å legge hjernen hans inn i en av jentene.
Ikke let etter meg. Da dør familien din.
Jeg hørte stemmer.
Jakter pressen på deg for å se om William og jeg har satt en dato?
- Hvorfor er alle så interesserte? - Mamma, onkel Scoobi var her!
Hvem? Tante Marshas mann?
Han får ingen pluss én, han er hennes pluss én. Vent, onkel Scoobi?
Skynd deg! Sørg for at vi er alene!
Hva gjør du når den du jakter på truer med å drepe familien din-
om du ikke gir opp jakten?
Man samler alt motet sitt og... Jeg gir opp. For farlig.
Smart. Vi kommer ofte fram til det samme når vi etterforsker.
Men Scrappy sa at han skulle rømme med onkel Scoobi.
Den eneste måten å forhindre det på, er å finne onkel Scoobi.
Hvor er du, Scoobi?
Men ingen i hæren hjelper deg, Don.
Dine overordnede dekker over alt om Scrappy og onkel Scoobi.
Vårt beleilig timede nyhetsteam har bekreftet-
at gårsdagens angrep på Nana's Nipples-
ble forårsaket av en værballong.
Jeg skjønner, Don. Alt jeg har gitt opp,-
er menns syn på kvinneregissører.
Onkel Scoobi vil nok få Scrappy ut av fengsel-
og slippe unna, og det er ingenting vi kan gjøre.
Hvis du fortsatt vil løse saken, er det én ting du ikke har prøvd.
- Ikke si... - Kokain som Sherlock Holmes!
- Har du noe? - Nei. Manifestering!
Spør universet, så hjelper hun deg å løse det.
Om jeg så hadde trodd på det, klarer universet knapt-
å få stjerner til å danne en vogn.
Så beklager om jeg tviler på dets evne til å hjelpe meg.
Velma! Gode nyheter!
Vi skal ha et dobbeltbryllup hos Fred om en uke!
- Utrolig! - Jeg sa jo at hun ville bli glad!
Nei, jeg tror dere gjør en stor feil.
Utrolig! Manifesteringen funket. Nå kan jeg etterforske videre!
Jeg er i Jones' herskapshus, der forberedelsene er i gang-
-til vielsen av magnaten William Jones-
-og Diya Dinkley, kvinnen Williams første kone kidnappet.
Men det er ikke alt! Det er et dobbeltbryllup!
De lokale nullene Aman Dinkley og Sophie Hvembryrseg gifter seg også!
Hvorfor et dobbeltbryllup?
Våre idiotforloveder kranglet om hvem som ble gift først.
Dette var enklere.
Men jeg sa ja til dobbeltbryllupet først.
Vi får se hvem som fullbyrder ekteskapet først.
Ingen er raskere til det enn jeg.
Fantastisk. Men William, jeg har hørt at all mediedekningen-
har fått styret ditt til å forby Fred som forlover.
Ja. De ville ha en mindre tilbøyelig til å skjemme ut firmaet på TV.
Og denne fjertemaskinen med sløyfe var tilgjengelig.
Hvordan skulle jeg skjemme ut firmaet?
Siden jeg rev min mors sjel ut av kroppen min-
og forviste henne til helvete, har jeg aldri følt meg mer moden!
Fordi du sa det på direktesendt TV, så falt aksjeprisen til tre cent!
Dere slipper iallfall å frykte at Velma skal skjemme dere ut.
Så, Velma...
- Hvor er Velma? - Aner ikke.
Men hun er ikke glad for bryllupet. Jo, det er hun.
Unnskyld meg! På vei! Men ikke fordi jeg etterforsker!
Pokker, Velma! Duer. Tigere.
Elton John? Bryllupet blir helt vilt!
Synes du dette er vilt? Vent til du hører planen min!
Vil du at dr. Perdue skal bytte hjernene våre?
Sprøtt, jeg vet det.
Men det er også at du manifesterte en løsning som fungerte.
Altså er det du som står bak denne idéen, ikke jeg.
- Er hjernebytte en løsning? - Onkel Scoobi overvåker meg.
Er jeg i kroppen din,-
kan jeg jobbe uten at han vet det og dreper familien min.
Velma. Går dr. Perdue virkelig med på det?
- Hun har regler om sånt. - Jo, men hun er ikke her engang.
Hun gjemmer seg nok fra alle arbeiderne og journalistene.
- Hva gjør vi nå? - Er det journalister her?
Både legitime og fra kabel.
Jeg skulle ha gjort et TV-intervju med familien nå.
Hvis vi bytter kropper, kommer jeg på direkte-TV?
- Før det forsvinner for alltid? - Antar det.
Det var nære på. Hva gjør de her nede?
Ingen må vite at jeg har dere.
- Hei, bestemor! - Å, herregud! Det er jo meg!
- Hva gjør dere her? - Kommer med en innflyttingsgave.
Hva gjør de heite jentenes kropper her?
Bestemødre flest har bare en problematisk porselensfigur!
Jeg har dem fordi jeg har reparert dem for Lola-
og de andre hjernene som en overraskelse. Overrasket?
Får jeg tilbake kroppen min? Herregud, så sex!
Altså flott. Jeg kan få tilbake min gamle sex.
Liv, mener jeg. Hvorfor sier jeg sex hele tiden? Beklager.
Nei! Ingen må få vite det før jeg finner et sikrere gjemmested.
Hvis folk ser en av hjernene i kroppen sin, stiller de spørsmål.
Absolutt. Men kan du ikke sette tilbake Lolas hjerne i en time?
- Folkens! - Ti minutter! Vi ber deg!
- Fred? - Hei! Velkommen til Crystal Cove.
Hvordan var flyturen fra skatteparadis?
Lang! Hvor er bilen vår?
Vi har folk å kjefte på i telefonen.
Far skaffet denne vognen til bryllupet.
Jeg tenkte at en sekstimers tur-
vil overbevise dere om at jeg har modnet-
og kan være fars forlover.
Hvorfor roer de seg ikke ned?
Som alle andre respekterer de deg ikke, Fred.
Du kan ikke bare herme etter lyden av en pisk.
- Du må slå med den. Au, fjeset mitt! - Å, herregud!
Unnskyld! Hva kan jeg gjøre?
- Du kan gjøre det igjen. - Moren din ville ha gjort det.
Jøss, Daphne. Å være deg er enda kulere enn jeg trodde.
Se, så lange steg! Jeg kommer nok tidlig til alt.
Og det lave tyngdepunktet ditt er utrolig!
Hvorfor har du sjokolade i lomma?
Hvorfor har ikke du? Vi har en drapshund blant oss!
Heldigvis vil alle hjelpe pene mennesker.
Nå blir det lettere å ta onkel Scoobi før de tar meg. Kom igjen!
Tror du det er enklere å være pen?
Proffrengjørere må rydde i kommentarene på sosiale medier!
Lettere enn å være meg!
Jeg er smart, søt og vittig uten å overdrive,-
men måtte fange en morder for å bli populær.
- Alt er basert på utseende. - Ok.
Skjønnhet løser alle problemer.
Nå slipper du ikke unna, onkel Scoobi.
- Bibliotekkort. - Oi, jeg har ingenting.
Fungerer et kort for Jennifer Lopez' fuktighetskrembibliotek her?
Nei. Men du er så søt at du bare kan ta bøkene.
- Jeg stoler på deg. - Så lite overraskende.
Men vennen min, Velma, måtte pantsette 500 dollar.
Hun brenner bøker av sexistiske mannlige forfattere - de fleste.
- Mens jeg virker hyggelig og pen? - Ja visst!
Du låner kompliserte bøker til faren din eller kjæresten din.
- Så søtt! - Nei, de er til meg.
Og du er morsom. Til å være attraktiv.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Skal vi ta en kaffe? - Nei takk.
Hurpe!
- Jeg er her for intervjuet. - For sent.
Jeg tror ikke det smilet kan gjøre noe med det.
Det har det alltid gjort.
Vær så snill, legg meg i kroppen min i ti minutter.
- Vær så snill. - Greit.
HAR DU SETT DENNE PERSONEN RING 555-0108
DU DREPER HJERTET MITT
Ekkelt!
Unnskyld, kan du holde tigerne unna Elton John?
For din skyld? Nei.
Hei!
Velma! Hvem sa du kunne bytte ut duene i gaveposene-
med halsbånd som det står "sjelevenner" på?
Alle dyrevenner. Og jeg synes at halsbåndene er fine.
Hvis Daphne liker dem, så er de vel ikke så ille.
Jeg elsker til og med potetsekken hun har på seg.
- Så de skal slutte å sjekke meg opp! - Synd!
- For det ser også bra ut. - Synes du det?
Kanskje du burde skifte til kjolen.
Jeg må si unnskyld.
Jeg så ingen ulemper ved å være pen.
Men jeg har bare blitt trakassert og mer undervurdert enn vanlig-
og har ikke kommet nærmere å finne onkel Scoobi.
Det går bra. Jeg har også feilbedømt hvordan det er å være deg.
La oss bytte hjerner igjen-
og innse at alle kvinner sliter med irriterende dritt.
Derfor ba jeg deg holde tigeren unna Elton John, din idiot!
Tenk at jeg skal få tilbake kroppen min.
Jeg lengter etter å ha solen i ansiktet-
når jeg spyr på musikkfestival.
Det skjer ikke i dag. Nå skal vi bare prøvekjøre i 20 minutter.
Er du klar?
Å, herregud! Jeg hadde glemt hvor heit jeg var!
Heitest av alle.
- Er jeg heitest? - Ja visst!
Så hvorfor glor du på Brenda?
Hva? Nei, dette er deg, ikke sant?
Det er Brenda! Trodde du at jeg var Brenda hele tiden?
Kom tilbake, Lola! Unnskyld! Jeg er heit-jente-blind!
- Hvem er onkel Scoobi? - Hei, du.
Har du noen gang vært modell på kjøpesenter?
Ikke snakk med henne! Og hvorfor står du uten min tillatelse?
Du skal vri deg som en snegle, slimål!
Beklager. Jeg vet ikke hvordan han kom ut av buret.
Å bli sjekket opp av ekle menn er det eneste jeg ikke savner-
ved å være pen. Vi vet ikke om vi vil ha kropper igjen.
Kropper? Hva snakker dere om?
Ikke si det til noen, men Lola sa at Norvilles bestemor har dem.
Har dr. Perdue kroppene deres? De var jo på prosjekt Scoobi.
Herregud, jeg har det!
Kom tilbake, Lola!
Det er over, dr. Perdue. Jeg vet at du er onkel Scoobi.
- Nei, Daphne. - Jeg er Velma.
Daphne og jeg byttet kropper.
Så det gjorde dere idioter her.
- Det bør ikke føre til farse! - Det førte til at jeg løste saken.
Du stjal de heite jentene fra prosjekt Scoobi-
når Scrappy distraherte oss! Du skal bruke dem til å flykte!
Riktig. Men igjen: Jeg er ikke onkel Scoobi.
Hvem er det da? Si det, ellers forteller jeg hæren hvor du er.
Ok. Det begynte da jeg forlot mentalsykehuset i Daphnes kropp.
Onkel Scoobi forsto at jeg var i live og ga meg et tilbud.
Om jeg hjalp dem å rømme, ville jeg få en kropp å begynne på nytt i.
Etter å ha gjemt meg i 30 år, kunne jeg ikke si nei.
Du har en hjerneoverføringsmaskin. Du kan bytte kropp hver dag.
Ja, men hjernenes kropper var antatt døde.
- Ingen ville lett etter dem. - Hjernene lever jo.
Beklager, Velma. Som med miljøkostnadene-
for billig rødt kjøtt har jeg godtatt det.
Og jeg ba deg slutte å etterforske, Velma.
Jeg er ikke Velma, men Daphne. Stjernetegnet mitt er... skyrren?
Kutt ut. Jeg vet at dere byttet da Velma gjorde motstand.
Hva? Å, herregud!
Du drepte Daphne! Nå skal du drepe meg!
- Nei, bare slutt å snoke! - Nei!
Slipp meg, sa jeg! Slutt! Du slipper ikke unna med dette.
Nå har du skaffet deg en mektig fiende.
Nei, ikke lukk døren! Jeg er mørkredd! Vent! Å nei!
Daphne?
Hva skjer? Er jeg i himmelen? Er jeg her alene?
- Ikke overraskende, men likevel. - Daphne! Hjelp!
Bryllupet begynner snart. Jeg er her live med de to brudgommene.
Er dere nervøse? Kalde føtter?
Er det rart at alle vet dere skal ha sex i kveld?
Nei, det går bra.
Nervene overskygges av stoltheten over å ha sønnen min som forlover.
Tenk at du hadde det i deg å imponere styret, Fred.
Jeg er som en navle. De siste dagene har jeg funnet-
ting i meg som du ikke engang kan forestille deg.
Så herlig med bryllup!
Idiotene vet ikke hvor elendig livet skal bli ennå.
Noe er galt. Jeg kjenner det i magen.
Det skyldes hjemmelaget kombucha.
Nei, det er noe annet.
Begynner det nå? Har man fått se kjolene?
Er Velma her? Hun skulle passe elefantene.
Jeg så henne nylig, da hun skrev om løftene mine.
Men nå, i det viktigste øyeblikket, er hun borte?
Vent... Å, herregud!
Hun hater meg fortsatt og vil ødelegge bryllupet mitt!
Det kan hun bare glemme. Bryllupet er avlyst!
Vent, Sophie!
Å, nei.
Hva skjedde med støvsugeren?
Scrappy Dappy Dø!
Hva mener du med at jeg ikke liker deg? Du er hjerne på boks!
Jeg er gal etter deg. Den ekte deg.
Det er som å elske en gave, men ikke gavepapiret.
- Norville! - Det kom ut feil.
Men om en som er like sta som bestemoren min,-
kan ha plass til meg i hjertet sitt, gjør jeg det samme-
for kroppen din, ikke Brendas.
- Det hørtes også feil ut. - Slutt å snakke, Norville.
Bestemor? Hva gjør du her? Hvorfor har du den skoen?
Den som angrep Velma, hadde en sånn.
- Jeg vet, jeg hjelper onkel Scoobi. - Hva?
Scrappy vet hvor skoene er.
Scrappy får ferten av onkel Scoobi når han må ses.
- Eller i dette tilfellet, stikke av. - Har Scrappy rømt?
Hjelp! Få meg ut herfra!
Eller gi meg wifi-passordet så jeg kan tekste noen!
Det får jeg aldri til riktig! Hjelp! Daphne! Hjelp!
Hva? Velma.
Velma! Å nei! Hold ut!
Jeg vil ikke dø! Jeg vil motbevise legene og bli gammel!
Nei!
Velma! Det går bra. Du er i live.
Du reddet meg, Daphne. Men hvordan?
Dette høres nok sprøtt ut, men jeg hørte deg rope i hodet mitt.
Ikke som når jeg vil klippe lugg.
- Jeg hørte deg skrike. - Det er ikke sprøtt.
Da du var på glass, hørte jeg deg.
Jeg sa det ikke fordi det lød sprøtt.
- Kanskje vi faktisk er sjelevenner. - Takk.
Men det tok deg lang tid å forstå. Typisk tyren.
- Ikke overdriv. - Jeg vet.
Men takk månen i Vannmannen for at jeg elsker deg så høyt.
- Vent... Elsker du meg, Daphne? - Ja.
Takk, men jeg mente ikke at jeg innser at du elsker meg.
Jeg innser hvem onkel Scoobi er! Kom igjen!
Stå stille, onkel Scoobi!
- Jeg var sikker på at de var her. - Velma!
Rolig, Daphne. De vil ikke gjøre noe.
- Jo, det vil jeg! - Nei!
- Det føles som om de vil! - Greit, så gjør det.
- Hva? - Gjør det.
De slipper unna!
Amber!
Jeg visste jeg skulle stole på magefølelsen.
Pokker, kanskje det var kombuchaen.
Tok du onkel Scoobi, Velma? Men hvordan?
To ord: kjærlighet og begjær.
Da onkel Scoobi angrep meg på kirkegården,-
kunne de ha drept meg og stoppet etterforskningen.
Hvorfor gjorde de ikke det? De må bry seg om meg på et vis.
Ok, greit. Men kom til det med begjæret nå.
Ja. Det mest forvirrende spørsmålet om onkel Scoobi-
er hvorfor de skjulte identiteten sin for alle i prosjekt Scoobi.
Det ga ingen mening før jeg tilbrakte 48 timer-
i en mer konvensjonelt pen jentes kropp-
og innså at det kan være en ulempe.
Så onkel Scoobi er pen og elsker deg? Er det Jesus?
Nei, Fred. Den jeg hindret i å rømme med Scrappy er...
- Sophie! - Vent!
Så du får være medskyldig i flere drap,-
men jeg får ikke parkere på handikapp-plass?
Ja, pappa. Og det gir mening.
For det finnes ikke noe enklere enn en ond stemor.
- Hvordan klarte jeg meg? - Toppkarakter, som vanlig.
Jeg måtte forkle meg, som du sa.
Som en ung, heit kvinne i hæren, tok ingen meg på alvor.
Og jeg fikk den verste jobben de hadde.
Sjef på Spooner's for å overvåke nysgjerrige barn for prosjekt Scoobi.
Det var slitsomt, utakknemlig arbeid.
Den eneste gleden var å se videoer av hunder som snakker med knapper.
Hvorfor. Brownie. Levende.
Å, så søtt!
Men så grep skjebnen inn.
Før mamma ble kidnappet, så du henne lese dr. Perdues journaler-
og innså at forskningen kunne brukes-
til å skape en snakkende hund ungdom vil elske!
Kan jeg bestille?
Men siden jeg er heit, ville de bare diskutere det over middag og dans.
Så jeg kom i hundetrenerkostyme. Da de ikke så ansikt eller kropp,-
ble objektiveringen nøytralisert. De tok meg på alvor.
Som når skolen tvinger jentene til å dekke skuldrene-
istedenfor å gjøre mannlige lærere mer modne.
Da arbeidet med Scrappy begynte, skjulte jeg identiteten min.
Alle antok at jeg var mann og kalte meg onkel Scoobi.
Men Scrappy var et monster.
Da han begynte å drepe alle, fryktet sjefene mine for livet.
De nektet for at de var involvert i prosjektet og forlot meg.
Det er bare du og jeg nå, onkel Scoob.
Med mindre du også forråder meg.
Scrappy var jo uovervinnelig, så jeg fryktet også for mitt liv-
og hjalp ham å skjule drapene.
Det verste var å hindre Scrappy i å drepe familien min.
Jeg måtte rømme med Scrappy for alltid.
Du gjorde det da dr. Perdue forlot mentalsykehuset i Daphnes kropp.
- Dr. Perdue lever og er i Daphne! - Det stemmer.
Jeg fulgte henne, og da hun var tilbake i kroppen,-
tilbød jeg henne en tenåringskropp for å hjelpe Scrappy og meg å rømme.
Hvorfor ikke drepe Scrappy når hjernen hans var i ei jente?
Han kunne ane at jeg var nervøs og drepe familien min.
Så vær så snill, Velma, for alles sikkerhet, inkludert din egen:
- La meg rømme med Scrappy. - Jeg tror ikke det er mulig.
Jeg angret på å hjelpe deg og la hjernene tilbake i kroppene sine.
- Dere husker Lola, sant? - Det er Krista, din idiot!
Nei, få dem ut igjen!
Når Scrappy kommer og ser at likene er borte,-
vil han forstå at noe er galt.
Jeg skal ta dem!
Å nei! Han går mot konsernstyret! Løp!
Det er bare jeg som får fylle hjertene deres med skrekk!
- Dø! - For sent.
- Dere! - Å, herregud! Han ser oss.
Nei, Scrappy! Fortsett å drepe de andre!
- Hva skal vi gjøre? - Kom igjen!
- Don! Hva gjør du her? - Redder dere! Kom igjen!
Jeg har beordret et rakettangrep.
Har dere!
Faen! Hvorfor er huset så stort?
- Klatre opp først. - Så du kan se under skjørtet mitt?
Glem det, det var planen min. Og dette er min sjanse til å drepe ham.
Kom deg ut.
Velma! Nei!
Drepe meg?
Hvordan? Skal du få meg til å le meg i hjel?
Nei. Dette er siste lørdagsmorgen du ødelegger!
Spis sjokolade! Å nei!
Du byttet sjokoladen min mot babygulrøtter, Daphne!
Herregud, unnskyld! Sjokolade gir meg utslett.
Jeg lever. Går det bra med alle?
Nei! At Scrappy drepte styret, har ødelagt meg.
- De skulle gjøre meg til direktør. - Hva?
En nær-døden-opplevelse-
fyller alle med tilgivelse. Ikke sant, Lola?
Nei! Du vil ønske at du hadde dødd i krasjet! Å, herregud!
Scrappy! Nei!
Det er bare én ting igjen å gjøre. Løp!
- Det går bra, jeg kommer! - Velma?
Hva skjer?
- Han er død. Men hvordan? - Han har visst blitt besatt.
Det ble han også.
Av meg.
- Du er død, Velma! - Ja.
Og jeg antar at spøkelser fins.
Tekst: Eivor Rosenberg Iyuno
Beklager, Velma. Jeg har prøvd alt, men kan ikke gjenopplive kroppen din.
Jeg kunne heller ikke fjerne "Cuomo Fauci 2022"-tatoveringen.
Faen! Hva gjør jeg nå?
Gå inn i lyset og håpe på å bli dømt etter handlinger,-
og ikke memer jeg har likt?
Nei, det må være noe vi kan gjøre!
Slutt, mamma. Det går bra. Jeg skal ingen steder.
Jeg er heller spøkelse i en verden full av mine kjære-
enn å måtte småprate med besteforeldrene mine. Spy.
Det lød ikke så romantisk som jeg ville.
Det var romantisk nok.
Og hvem vet, kanskje du møter andre kule spøkelser.
Andre spøkelser? Det hadde jeg ikke tenkt på!
Du gjør rett i å være redd. Fortapte sjeler er onde.
Men ifølge denne kan jeg nok hente deg tilbake på Halloween.
- Halloween? - Hvis jeg finner en besvergelse...
...som funker og ingen ånd tar deg til helvete.
Vent, hva?