SERIJA SADRŽAVA STVARNE SLIKE SAMOUBOJSTAVA
KOJE MOGU DJELOVATI UZNEMIRUJUĆE.
TREBATE LI POMOĆ,
POSJETITE www.wannatalkaboutit.com
NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
Mislim da nismo i da nikada nećemo upoznati tako divnu obitelj.
Ljubav koju su nam pružili bila je bez premca.
UVIJEK ĆEŠ IMATI SESTRU
Ovo je moja starija sestra, Sunita Mehta.
LALITOVA PRIJATELJICA
PARVEENINA SNAHA
Moja snaha.
Moj je suprug bio Lalitov prijatelj.
Naše su obitelji polako postale poput jedne proširene obitelji.
I naša su se djeca voljela i bila vrlo povezana.
Moj sin Karan i njezin Vishwa…
Ovo su darovi koje je „Monu“ Menaka dala Karanu.
Tolika je bila njezina ljubav prema njemu.
Kako netko može toliko voljeti svog brata?
Sama je izradila svaki od ovih darova.
Tek kad ih otvorite, shvatite koliko je svaki jedinstven.
„Sretan ti rođendan, brate.”
Bila je nevjerojatno kreativna.
Manaka je bila jako dobra djevojka,
vrlo pametna.
Željela je da joj život ima smisao.
Ni slutila nije da će joj se dogoditi takvo što.
MOJ NAJDRAŽI BRAT
MOJ VODIČ I PODRŠKA
MOJ ISCJELITELJ
Čestitke mi nije slala jednu po jednu,
već mi ih je sve dala na rođendan.
MENAKIN PRIJATELJ
Bila je jako vezana za mene i htjela me iznenaditi.
Sama je izradila ove čestitke za moj rođendan.
NAŠ JE ODNOS POPUT SUNCA.
I KAD ME NE VIDIŠ, SJAJIM ZA TEBE
Ne postoje brat i sestra koji mogu biti toliko povezani.
Katkad mi padne na pamet
da je više nema.
No onda to moram prihvatiti.
U mom sinu kao da se nešto promijenilo.
Danima sam spavala u njegovoj sobi.
Nisam ga ostavljala samog.
Neprekidno je ponavljao: „To se Monu ne može dogoditi”.
„Mama, zašto su to učinili? Zašto ih je ujak Lalit natjerao na to?”
To zna samo Bog.
Što se dogodilo? Zašto se to dogodilo? Kako?
Jednostavno nema smisla. Ne plači, Parveen. Molim te, nemoj.
Imamo prekrasne uspomene koje ostaju zauvijek.
TVOJA SE LJUBAV NI S ČIM NE MOŽE USPOREDITI
TI SI NAJLJEPŠI DAR KOJI SAM IKAD DOBILA,
UVIJEK SAM UZ TEBE
Iznenađen sam što se nije više razgovaralo
o tome što se točno dogodilo u Burariju.
PSIHIJATAR
Da promišljeno i smisleno razgovaramo o tome,
umjesto da se zatvaramo,
to bi pomoglo potaknuti buduće razgovore.
Očigledno, nešto je jako pošlo po zlu.
Sve je to bila tvorevina Lalitova uma.
Jasno je da se u njegovoj glavi godinama nešto događalo
i da se zapetljao u vlastite zablude.
Manipulirao je njima
od samog početka.
To što se dogodilo cijeloj obitelji vrlo je nepošteno.
Ozbiljno shvaćajte svoje večernje molitve.
I klonite se ljudi s kojima vam je zabranjeno razgovarati.
Lalite, svaki put kad zastraniš, posljedice snose Tina i Shivam.
No ti to stalno zaboravljaš.
Ako bi netko pogriješio, ne bi slijedio njegove upute
ili upute iz dnevnika, bio bi kažnjen.
Blagoslovljeni ste jer vam Bog pomaže da budete svjesni svojih pogrešaka.
Cijelu ćete godinu, počevši od prosinca, biti kažnjeni.
Ova će vam godina biti posljednja.
Njegovo se stanje pogoršavalo.
Ta mi promjena govori
da je snažno osjećao da se više ne može kontrolirati,
a s time se više nije mogao nositi.
Potpuno se istrošio, da se tako izrazim.
Lalit je u svemu imao ključnu ulogu.
Uspio je
jer se uspješno nametnuo kao obiteljski patrijarh.
Dakle, svi su ga morali slijediti.
Jedna osoba odgovorna je za smrt svih ostalih.
POD-INSPEKTOR (2017.-2020.)
Lalit.
Svi su izgubili život zbog njega.
POZORNIK U POSTAJI
Na temelju otkrića policijske istrage,
najmlađi sin, Lalit, potaknuo je cijelu obitelj na masovno samoubojstvo.
KUĆA UŽASA U DELHIJU
Tragično je da se ovaj slučaj predstavlja samo kao bizaran.
Tu se događalo još mnogo toga,
no on se samo predstavlja kao nešto senzacionalno,
nešto toliko voajerski
da ne možete prestati gledati koliko je bizarno.
SNIMKE ĆE OTKRITI PRIČU
Probijamo se kroz šutnju senzacionalnom viješću!
KOJE SU TAJNE IZA 11 SMRTI
Otkrivena istina u Kući smrti u Burariju!
Mediji imaju drukčije pristupe izvještavanju o ovakvim slučajevima.
To smo viđali u prošlosti, a nastavit će se i u budućnosti.
Slažete li se s načinom izvještavanja o ovakvim slučajevima?
Uvalit ćete me u nevolje.
U redu.
Senzacionalističko novinarstvo nešto je s čim se ne slažem.
Neki su novinari tako pristupili slučaju
i pretjerivali u svojim izvještajima.
Je li riječ o ubojstvu koje policija ne istražuje?
Istražuje li se mogućnost uključenosti duhovnog vođe?
Jesu li cijevi ugrađene da bi 11 duša lakše pobjeglo iz kuće?
Ono što se očigledno dogodilo s ovim slučajem
i zbog čega o njemu znamo tako malo,
jest to što su novinarski izvještaji zvučali poput krimi-drame.
NOVINARKA
O njemu su izvještavali kao o priči o numerologiji,
o nečemu s gotovo tantričkom dimenzijom.
Vjerujem da je to bila rana najava
te vrste… smeća
koje je televizijsko novinarstvo u najgledanijim terminima
nametnulo Indiji.
Mediji su izvještavali o vriskovima iz kuće,
ljudima koji su vidjeli duhove.
Ljudi su indirektno uživali u lažnim i pretjeranim vijestima.
Mediji su hranili tu potražnju.
Da bi prodali vijesti, začinjali su ih svim mogućim lažima.
SUSJEDA
Kao novinar, u svojim izvještajima morate biti objektivni i razumni.
U ovom je slučaju to bilo još važnije
jer je riječ o nečem bizarnom, što uopće nema smisla
i sadržava mnogo elemenata koji su vrlo osjetljivi.
Kolektivni nezasitni apetit za skandalima
potječe od potrebe da se disfunkcionalnost prebacuje na druge ljude.
Mnogo se lakše pretvarati
da se to događa nekom drugom, a ne vama.
I sad je tu cijela ta obitelj koja se objesila,
ili su nam bar tako rekli, a mi doslovno ne znamo ništa o tome?
Nitko nam, zapravo, nikad nije rekao zašto ili kako se to dogodilo.
I nitko od nas nije se vratio i nastavio istraživati?
Sve je jednostavno nestalo.
Otac im se zvao Bhopal Singh
Bio je vrlo jednostavan čovjek, nije pušio ni imao nikakvih poroka.
Bili smo starješine. Sjedili bismo i razgovarali.
SUSJED
Pričao mi je o svom životu u Tohani.
O danima kad se bavio poljoprivredom, o uspješnom poslu s mlijekom.
Na imanju su imali i bikove i krave.
Ovih osam jutara zemlje oko nas,
sve je to pripadalo Bhopalu Singhu.
Zemlju nam je prodao 1988. ili '89-e.
Ja sam Gurdayal Singh.
OBITELJSKI PRIJATELJ
Ovo su moja braća.
Moj stariji brat, Karam Singh.
I moj mlađi brat, Gurcharan Singh.
Nadimak mu je Tari.
Kad je upoznao mog oca, odmah su osjetili povezanost.
Smatrali su se braćom. Toliko je ljubavi bilo između njih.
Na svom je imanju napravio i mljekaru.
Nakon toga je vrijedno radio kao radnik i odgajao djecu.
Zatim su kupili traktor.
Bavili su se poljoprivredom.
No onda je svu zaradu potrošio na svadbe svoje djece.
Mom je ocu rekao da je poslije toga upao u velike dugove.
Tada su nam prodali zemlju.
Nakon prodaje zemlje, rekao je: „Ovdje više nemam od čega živjeti”.
„Moja su djeca ovdje živjela u blagostanju,
no u ovoj si zajednici ne mogu dopustiti gubitak statusa.”
Budući da im je rodbina bila u Delhiju, odlučili su se preseliti.
Bhopal Singh bio je jako drag čovjek.
Zvali smo ga ujakom.
Uvijek je bio izravan.
Nije bio uskogrudan, dapače, bio je vrlo slobodoumna osoba.
OBITELJSKI PRIJATELJ
Uopće nije bio strog.
Obitelj je tada živjela vrlo sretno.
Lalit je bio naivan i nestašan dečko.
Vrlo nestašan.
Najmlađe dijete uvijek razmaze.
Lalit je bio najmlađi i svi su ga najviše voljeli.
LALITOVO ROĐENJE
Lalit, Chander i ja.
LALIT SE UPISUJE NA KOLEDŽ 1987.
Išli smo u srednju školu i pili pivo.
Družili smo se i pili pivo kad god smo mogli.
Razgovarali bismo do kasno u noć.
Lalit je najaktivnije sudjelovao u razgovorima.
Ne bi prestajao govoriti o prošlosti ili budućnosti.
LALITOV PRIJATELJ
Neprestano je govorio i zabavljao nas.
Nismo bili u krvnoj vezi, naš je odnos bio iznad toga.
LALITOV PRIJATELJ
Bio mi je pravi prijatelj.
Prvu je nesreću doživio prije nego što smo se upoznali.
1988. - LALITOVA NEZGODA NA MOTORU
Ne sjećam se točno, no mislim
da je prvu nesreću doživio na motoru.
Prilično je dugo bio u bolnici.
Trebao je polagati ispite,
no kako je bio u bolnici, nije mogao.
Razgovarao sam s njegovim roditeljima
i rekli su mi da je tada zadobio teške ozljede glave.
Sjećam se da bi često iznenada zaspao.
Zaspao bi usred razgovora.
To je, dakle, bila prva nesreća,
nakon koje je dugo bio hospitaliziran.
Nakon što su se preselili u Delhi, doživio je drugu nesreću.
Zapravo, ne mogu to nazvati nesrećom. To je bio napad.
Ljudi koji su ga napali namjeravali su ga ubiti.
Tada je izgubio glas.
Lalit je radio u trgovini panel-pločama, u predgrađu preko rijeke Yamuna.
Posvađao se s poslodavcem u vezi s plaćom.
ISTRAŽITELJ CB-CID-a
Potukli su se zbog toga.
Čuli smo da su Lalita zatvorili u trgovinu i zapalili je.
NAPAD NA LALITA 26. OŽUJKA 2014.
Nitko nije znao ništa o namjerama napadača,
no gadno su ga pretukli i zaključali u trgovinu.
Zapalili su kutije s panel-pločama koje su ondje držali.
Kad se osvijestio,
shvatio je da su mu panel-ploče pale na leđa.
Drvo mu se zabilo u rame.
Izvadio je mobitel iz džepa i nazvao brata.
„Napali su me!
Ozlijedili su me i zaključali u trgovinu.
Odmah dođi, zapalili su trgovinu.”
Netko je zapravo planirao taj napad. Vjerojatno su ga mrzili.
To su smatrali pokušajem ubojstva.
Skoro se završilo fatalno, pretpostavljali su da je mrtav.
Već je bio zadobio ozljede glave,
no poslije tog drugog incidenta,
dim mu je ušao u pluća.
Zbog toga je izgubio glas.
Kad bih ga posjetio,
vidio sam dobrog, no onesposobljenog čovjeka.
S nama je komunicirao pišući.
Dao je otkaz.
Cijela je obitelj bila očajna
jer nitko osim njega nije zarađivao.
Lalitu se rodio sin kad nije mogao govoriti
i sjećam se da sam mislila
da mu mora biti vrlo teško što ne može izgovoriti ime svog sina.
Vjerovala sam da je stvarno izgubio glas.
Nikad nisam imala razloga sumnjati u to.
To je malo vjerojatno,
osim u slučaju moždanog udara ili krvarenja u mozgu
koje bi utjecalo na centar za govor.
Ili ako postoji fizičko oštećenje larinksa, tj. govornog aparata,
izazvano traumom ili bolešću.
VASKULARNI KIRURG I PISAC
Ne vjerujem da za išta postoje dokazi.
Je li uistinu izgubio glas ili je glumio?
Nisam siguran.
Obitelj je odlučila zaboraviti tu epizodu.
Njegova me majka molila da mu to ne spominjem.
„Najbolje da to zaboravimo i više nikad ne spomenemo.”
Postupno smo svi zaboravili na tu epizodu.
Oporavak od toga zahtijeva dugo liječenje.
Fizičko i psihičko.
Pogotovo zato što poslije nesreće nije govorio,
činilo se da je izgubio glas.
Je li uistinu izgubio glas? To ne znamo.
Ili je na dubokoj psihološkoj razini trauma bila toliko snažna
da je jednostavno odlučio da više neće govoriti.
Jer je bilo previše bolno.
Nitko poslije te vatre nije liječio njegov PTSP.
KLINIČKI PSIHOLOG
Nitko ga nije liječio.
Poslije nesreće, doktor je predložio
da Lalita odvedu psihijatru.
Obitelj nam je rekla
da su im savjetovali da ga odvedu psihijatru.
No mnogi vjeruju da samo „luđaci” odlaze psihijatru.
Bio je duševno bolestan. Trebali su to ozbiljno shvatiti.
O tome govori i stručna literatura.
Kada osoba doživi veliku traumu,
a ne liječi se od nje,
to može izazvati psihozu.
Psihoza je nesposobnost uma
da se na racionalan način
nosi s onim što vam se događa u životu.
Jedna od izravnih posljedica psihoze su glasovi u glavi.
UTIŠAN NAKON TRAUME S POŽAROM 2004.
Tu je i smrt njegova oca.
SMRT BHOPALA SINGHA 2006.
Nakon što mu je umro otac,
Lalit je čuo njegov glas koji mu je rekao
da svake večeri, točno u 22 h, izmoli Hanuman Chalisu.
„Lalit će opet dobiti glas.”
To im je postala rutina. Molili su se u sedam ujutro,
u podne i u deset navečer.
No Lalit nije odmah progovorio, trebala mu je godina dana.
Molili su Hanuman Chalisu kad je Lalit odjednom počeo pjevati.
Kad su to čuli, svi ostali su prestali pjevati,
a Lalit ju je otpjevao do kraja.
Bio je u transu i nije shvatio da ne pjeva nitko osim njega.
Nazvali su, uzbuđeni, da nam kažu da se Lalitu vratio glas.
„Usred molitve. Tata je bio u pravu!”
Lalit mi je rekao
da se sve to događa zbog očeva blagoslova.
No nikada nije spomenuo očev duh.
LALITOV PRIJATELJ
Činjenicu da je duh govorio kroz njega.
Inače je sve dijelio sa mnom, no o tome nikad nije govorio.
Nakon očeve smrti, obitelj je ostala bez autoriteta.
Majka je bila prikovana za krevet,
a stariji brat nije preuzeo inicijativu,
pa je Lalit morao obitelj držati na okupu.
Što je činio izuzetno dobro.
U posljednjih 11 godina nitko se nikad nije ozlijedio.
Osim taj put.
S poboljšanjem financijskog stanja, njihov je sustav vjerovanja postao konkretan.
Svi su počeli slijepo vjerovati u Lalita.
Od trenutka kad mu se vratio glas,
pa sve do kraja,
polako ih je uvjeravao da im sve to govori njihov otac.
„To moramo učiniti.”
Svima je govorio kako će se ponašati
i na taj ih je način ograničavao.
I svi su mu vjerovali.
Počeli su se moliti i Bog im je počeo uslišivati molitve.
Što god bi Lalit rekao ili im naredio,
vjerovali su da su to očeve želje koje se moraju ispuniti.
Što je pak Lalitu dalo još veću moć.
Znači, postoji cijela jedna, nazovimo je formula,
po kojoj je postao idealizirani…
PSIHOLOGINJA
…pomalo zastrašujući autoritet.
I svi su jednostavno radili što bi im rekao.
Kao da je u obitelji postojao mali kult.
Proučavate li početke bilo kakvog kulta,
takozvani vođa kulta
mora izvesti neki uistinu izvanredan podvig
koji se često protivi zakonima prirode.
Tako bi dokazao da posjeduje nadnaravne ili nadljudske sposobnosti.
Povratak njegova glasa
izvedba je tog podviga.
U kultu ne možete ništa učiniti osim ako ne postoji potpuna podčinjenost.
Ta vrsta društvene izolacije stvara se jer se ne smijete zabavljati.
Samo biste na „neki način” trebali uživati
u vjerskim stvarima koje se događaju u kući.
U svim pisanim materijalima koje smo pronašli,
stalno se spominje: „Nitko neće prekršiti ono što je ovdje napisano”.
To im je odgovaralo. Poboljšala im se kvaliteta života.
Otvorili su drugu trgovinu.
Bilješke su ih upućivale na to gdje uložiti novac,
što se pokazalo uspješnim.
Dogovoriti brak za kćer. I to je uspjelo.
Slijedeći upute, obitelj je značajno prosperirala.
To je toliko učvrstilo njihovu vjeru
u to nešto što ih je vodilo, da su bili prisiljeni to slijediti.
Polako je sve više utjecao na svakog od njih.
I svi su mu vjerovali.
I mislili su da je tako najbolje živjeti.
Sigurno im je govorio da nitko ne smije znati za njihove tajne.
I sami često odgajamo djecu na isti način
kad im govorimo da o stvarima iz kuće ne raspravljaju s drugima.
„Što će reći ljudi?” To nam je važno.
Ljudi u to vjeruju.
Mnogo nas vjeruje
da obiteljske tajne trebaju ostati tajna.
U životu uvijek ima više važnih događaja,
no postoji i okidač koji će ih na kraju pretvoriti u psihozu.
1. SRPNJA 2018.
PRIYANKINE ZARUKE 17. LIPNJA 2018.
Je li osjećao da će zbog zaruka
doći do nekog problema?
13 DANA
Ako Priyanka ode iz kuće, hoće li svijet saznati
da se u obitelji nešto događa?
Možda je mislio da su zato u opasnosti.
Možda je odjednom shvatio da će ona otići
i da će se sve promijeniti nagore.
Nazovemo li to Lalitovim osobnim kraljevstvom,
vrlo važan dio tog kraljevstva
napustit će obitelj.
A to je za njega bilo zabranjeno kraljevstvo.
I nitko nije smio otići.
Primijetila sam da se nekoliko dana prije Priyankinih zaruka
Lalitovo ponašanje prilično promijenilo.
Bio je rezerviraniji nego inače.
Okrenuo bi se od nas da izbjegne razgovor.
Dok su djeca uvježbavala ples za Priyankine zaruke,
pitala sam ga kako napreduju probe.
Ignorirao me, a onda je ustao i otišao.
Njegovo se ponašanje drastično promijenilo.
Tijekom jedne od naših šetnji, pitala sam Priyanku
je li Lalit dobro.
Oklijevala je, no rekla je da jest.
Istaknula sam da mnogo ne govori.
Rekla je da ima problema s grlom.
Pitala sam uzima li lijekove i rekla je da ih uzima.
Sve mi je to bilo vrlo čudno. Nikad ga nisam vidjela tako tupog, nikada.
Spavao bi cijelu noć i zatim cijeli dan.
Poslije zaruka, danima je spavao bez prestanka.
Čak sam pitala Tinu što mu se dogodilo i zašto toliko spava.
Rekla mi je da pati od boli u živcima,
da je popio svoj lijek i otišao spavati.
Dalje se više nisam trudila.
No bilo mi je uistinu čudno što toliko spava.
Poslije toga sam nazvao Lalita.
Javila se Tina i rekla mi da Lalit još spava.
Rekao sam da bih baš o tome želio razgovarati s njim.
Zašto toliko spava?
Tina mi je rekla da se ne brinem.
Bio je to posljednji put da smo razgovarali.
To je bilo moje prvo iskustvo sa smrću.
I jako me prepalo.
SUSJED
Nisam mogao biti sam u sobi. Nisam želio biti sam.
Vidio bih ih u snovima. Još ih katkad vidim.
Vidio sam ih prije nekoliko mjeseci.
Bila je noć.
U snu sam stajao na krovu.
Zajedno sa sestrom. U šali smo počeli izvikivati imena.
I vidjeli smo Dhruva kako ondje stoji, baš kao kad je bio živ.
Samo je stajao. Najnormalnije.
„Dhruv!” viknuli smo nekoliko puta.
„Što ima, Jatine”, odvratio je.
I tada sam se probudio od straha.
Dhruva i Shivama često se sjetim noću.
Tada bi se zajedno igrali.
Kako definiram to što se dogodilo?
U redu.
To nije zločin.
Nisu imali namjeru umrijeti
pa se ne može nazvati samoubojstvom.
Što god su učinili, učinili su dobrovoljno. Znači, ne može biti ubojstvo.
Kako to nazivamo?
Vraški dobro pitanje. Kako to nazivamo?
POLICIJSKA POSTAJA MAYAPURI
Sve upućuje na samoubojstvo.
No jesmo li sigurni da je samoubojstvo?
-Da. -Ili usputna smrt?
Slučajna smrt, to sam mislio. Na jednom mjestu u dnevniku
piše: „Svi će jedni drugima pomoći da se odvežu.”
No to se nije dogodilo.
Očekivali su da će preživjeti taj ritual.
Vjerujemo da je bilo slučajno.
Ovo nije ubojstvo, nije samoubojstvo.
-Slučajna smrt. -To je slučajna smrt.
Kad smo završili s istragom,
odlučeno je da bismo morali obaviti nešto
što se zove psihološka autopsija.
Skupina znanstvenika, među kojima je i psiholog,
ulazi u psihu ljudi koji su umrli
da bi otkrili kako se to dogodilo ili zašto se dogodilo.
Sve se istražilo tijekom psihološke autopsije.
U osnovi, Lalit je patio od psihoze.
A onda ju je prenio na obitelj,
što je dovelo do zajedničke psihoze.
Vjerovali su svemu što bi Lalit rekao.
Kad se sve to uzme u obzir,
zaključeno je
da nisu planirali izvršiti samoubojstvo.
To nije samoubojstvo.
To je ritual koji je pošao po zlu i izgubili su život.
Vrlo je lako brzo početi davati brzopleta objašnjenja
poput, naprimjer, kolektivne psihoze,
što je, možda, vjerojatno istina. Ali to je vrsta sveobuhvatne fraze
koja samo govori sve, a u isto vrijeme ne govori ništa.
To… ima vrijednost u tome što zadovoljava ljude
u svijetu u kojem svi žele biti sigurni u nešto.
Dok, zapravo, morate živjeti s tim
da ne znate odgovore.
Stoga bi bilo bolje jednostavno reći
da je to ono kako zamišljamo da se taj događaj mogao dogoditi.
„Mislimo da je to ono što se moglo dogoditi.”
Umjesto…
Kako se ono zove? Psihološka autopsija?
Ono što zapravo trebamo jest sociološka autopsija.
Što je najvažnije, čini se
da postoji masovni otpor prema razgovorima o mentalnom zdravlju.
Zato što smo stigmatizirali te razgovore.
Mislim da je to razlog zbog kojeg,
mnogo puta, nikad ne otkrijemo istinu.
Mislim da društvo mora razgovarati o tome.
Bježati od toga možda nije odgovor.
PSIHIJATAR
Ne budemo li vodili te teške i neugodne razgovore,
takvo što moglo bi se opet dogoditi.
MRTVAČNICA MEDICINSKOG FAKULTETA MAULANA AZAD
Trupla su nam predali u večernjim satima sljedećeg dana.
Do tada je stigao i Dinesh.
Dinesh i ja identificirali smo trupla i preuzeli skrb nad njima.
Gledajući ih dok smo ih nosili…
To… ne možemo zaboraviti.
Bilo je teško i užasno
kad su nas natjerali da identificiramo svako truplo pokazujući nam lice.
Čim smo dobili odobrenje za kremaciju,
odnijeli smo trupla iz mrtvačnice.
HVALA ŠTO STE ME DOVELI OVAMO
Pokrili smo cijeli jedan dio krematorija Nigambodh Ghat.
Na toj se površini može kremirati 12 do 15 osoba.
Sve formalnosti, od svećenika do priprema lomača,
obavili smo unaprijed.
U krematoriju je bilo
jako mnogo ljudi.
Njihovi prijatelji, članovi obitelji, rodbina, susjedi.
Svi su bili ondje.
Ipak, nije bilo dovoljno ljudi.
Nije bilo dovoljno svećenika.
Nismo mogli imati svećenika za svako truplo.
Željeli smo…
da se svaki obred održi kako treba.
Nismo smjeli zakazati.
Odlučili smo da jedan svećenik za sve njih…
POGREBNI SVEĆENIK
…izvede sve obrede.
Tada smo majka i ja Tinu vidjeli posljednji put.
TININ BRAT
Lalit.
Shivam.
Zamolili smo ih
da nam dopuste da im posljednji put vidimo lica.
Pokazali su nam njihova lica.
Tada sam je vidio posljednji put.
Majka je neutješno plakala.
Pogrebne obrede obično izvode sin ili unuk.
Samo odabrani članovi obitelji mogu izvesti obred.
Nisu se mogli kremirati odjednom jer nije bilo prisutno 11 rođaka.
Dinesh je zapalio lomaču za jedno truplo i onda prešao na sljedeće.
Gledao sam u Dinesha, brata.
Jedan po jedan, obavljao je obrede. Plakao bi i otišao do sljedećeg trupla.
Njegov je sin to radio s ostalim truplima.
To je nešto kroz što nitko ne bi smio proći.
Prvi put u životu
vidio sam zajednički posljednji obred za 11 članova obitelji.
Gospodar Krišna rekao je Arjunu…
„Hej, Arjune, naš um ne smije biti izjeden.
Ne može se niti uništiti niti ubiti. Neuništiv je. Besmrtan.”
Suze su presušile.
Ali… svi smo mislili na lijepe uspomene iz prošlosti.
Nikad neću…
Te uspomene nikad neću zaboraviti.
Uvijek će me podsjećati na prazninu…
koju su ostavili za sobom.
Od vas doznajem da su donirali njihove oči.
Napokon sam došao do neke spoznaje.
Bar sam pronašao nekakav mir.
Mali uzdah olakšanja.
PREŽIVJELI BRAT
Kad god netko negdje umre,
preživjelu obitelj treba savjetovati
i motivirati da donira oči pokojnika.
Pozdravljam g. Dinesha što je u takvoj situaciji ostao dovoljno pribran
i na to se odlučio istog dana
kad su nestale tri generacije njegove obitelji.
Čak i u takvom stanju, mislio je…
SAVJETNIK
…da će, ako donira oči, svoju obitelj nekako održati na životu.
U isto sam vrijeme i strahovito ljut i strahovito tužan.
Volio bih da mi je netko od djece barem nešto natuknuo.
Svi su oni na neki način prisegnuli
da tu tajnu neće ni s kim podijeliti.
Koju god tajnu je skrivalo 11 članova obitelji,
te je noći umrla s njima.
Bili su dobri, normalni ljudi. Za nas i dalje jesu.
Od tada se mnogo toga promijenilo.
Naše su trgovine bile jedna nasuprot druge.
U trgovini bismo vidjeli Neetu ili Bhuvnesha.
Sad ih više ne vidimo.
Najbolji su dani tek bili pred nama.
Slavili bismo vjenčanja svoje djece.
Mogli smo biti zajedno.
Poslije smrti tih jedanaestero ljudi
pretrpjeli smo velike gubitke.
Ova je četvrt doživjela veliku sramotu.
Trgovina je bila zatvorena godinu dana.
Nismo nikog mogli natjerati da dođe.
S vremenom, sve će se zaboraviti.
Doselit će se novi ljudi. Mi idemo dalje. Takav je zakon svijeta.
Želja za pronalaženjem odgovora
koji bi sve ovo lijepo objasnili
i odjednom dali smisao smrtima 11 ljudi,
vrlo je snažna.
Nažalost, oni mogu i ne moraju postojati.
Rješenje je negdje drugdje.
Svaki slučaj ima svoj kraj.
No u ovom slučaju ima mnogo neodgovorenih pitanja
i ona će zauvijek ostati neodgovorena
jer nema nikoga tko bi nam rekao što se dogodilo.
Ponovno sam proživjela svaki trenutak iz vremena dok sam izvještavala o tome.
Baš sve.
I večeras, kad se vratim kući,
mislim da ću još razmišljati o tome.
To neće proći.
Prošla je već godina.
No ovaj me razgovor vratio u prošlost, u prošlu godinu.
Ponovno sam proživio sve svoje emocije i konflikte iz tog vremena. Po drugi put.
Ljudi me dandanas ispituju o tom slučaju.
Za njih još predstavlja misterij.
Iako su o njemu čitali u novinama,
pratili ga na vijestima i znaju sve o njemu.
No žele znati „pravu istinu”. Kažem im da nema druge istine.
„Što želite čuti od mene?”
Neki ljudi jednostavno ne žele prihvatiti ono što su čuli.
Svaki je slučaj različit.
Hvatajući krivce, u svoj posao unosimo srce i dušu.
Vrlo sam sretan kad riješimo slučaj.
A taj smo slučaj riješili.
To je to.
Pitam se o čemu su razmišljali te noći.
Zašto su pristali na to ludilo?
Nešto se svakako događalo u njihovim glavama.
Prestao sam vjerovati u Boga.
Parveen, moja supruga, kaže mi da nikad nisam ni bio vjernik,
no sad sam totalni ateist.
Ta je epizoda u tome odigrala golemu ulogu.
Ako se takvo što može dogoditi, gdje je Bog?
Da Bog postoji, bar bi jednom od njih dao malo pameti
da vrisne i viče upomoć kako bi ga čuo neki susjed.
Gdje je tada bio Bog?
Tajnovitost s kojom se sve to dogodilo
govori o nedostatku međusobne povezanosti
našeg društva.
Zato društvo zapravo treba voditi takve razgovore,
čak i ako su uznemirujući, jer pričanje priče tih ljudi
samo po sebi…
donosi neki mir…
i nama i njima.
Prijevod titlova: Palma Roje