To!
ZASNOVANO NA ISTINITIM DOGAĐAJIMA
"Crni medvedi nisu teritorijalne životinje.
Retko napadaju ljude kad su blizu."
"Kad ipak napadnu, žrtve imaju veću mogućnost
da prežive ako uzvrate nego da ništa ne rade."
IZVOR: VIKIPEDIJA
NACIONALNA ŠUMA ČATAHUČI DŽORDŽIJA 1985.
Znaš šta sam prvo pomislio kada sam te video?
Pomislio sam: "Želim da napravim dete s tom osobom."
Šta ako je devojčica? Kako bi je nazvao?
Ragni, možda. -Molim? -Ragni.
Da razmislim o tome na trenutak. -Ne sviđa ti se.
Ime za dečaka? -Teksas.
Šališ se? Teksas je država, znaš? -Znam.
Za oko tri-četiri sata ćemo doći do vrha. -Sjajno.
Dušo, mogu li samo da kažem još nešto?
Onda, kunem se, nema više razgovora o venčanju.
Naravno. -Radi se o bendu.
Ali to je jedina stvar za koju si rekla da mogu da se pobrinem,
i već sam doneo odluku, Elsa. -Da, samo ne želim
da koristiš bend tvog brata. -Zašto ne? -Dušo... -On je super dobar.
Radi super naporno. -Da. -Čak ide i na časove pevanja.
Da, znam to. Erik nije dobar.
On je užasan, zapravo. Katastrofalno peva.
On ima fino du... Olafe!
Olafe, nisam htela da... Bože. Čekaj me. Zašto si tako osetljiv?
Rekao sam ti da mogu da nas dovedem ovde.
Divno je. Hvala. Volim te.
Elsa. -Šta je? -Vidi.
Vidi.
Brzo, fotoaparat. Uzmi fotoaparat.
Bože, oduvek sam želela da vidim medveda u stvarnom životu.
Prvo grbavi kitovi na Islandu, a sada ovo.
Kakvu sreću imamo u prirodi.
Šta vidiš?
Dementan je ili tako nešto. -Šta?
Mogu li dobiti fotoaparat? Daj mi ga. -Da. -Dementan?
Treba da idemo. Nešto nije u redu s njim. Hajde.
Hajde. -Tako je sladak.
Nema čega da se bojiš, Kristofere. -Ne bojim se, Elsa.
Dušo, naravno da ne.
Jebote.
Ne paniči. -Šta da radimo? -"Ako je crn, uzvratite.
Ako je braon, lezite dole." -Ali da li je crn ili je braon?
Meni izgleda braon. -Mi smo u Apalačiji. Crn je.
Moramo da se borimo s njim. -Otkud znaš? Nisi stručnjak za medvede.
Šta god da radiš, nemoj... -Beži! -Kuda ćemo? -Ne, ne.
Rekao sam da ne bežiš! Stani! -Uz brdo.
Trči! -Kuda idemo? -Trči, Elsa! -Kuda idemo? -Trči!
Bože! -Trči! Stiže! Hajde!
Ne!
Olafe! Ne! Bože!
Pomozi mi! -Hajde! -Olafe!
MEDVED NA KOKAINU
Preveo: Bambula
Ovo je droga.
Ovo je tvoj mozak na drogama.
Nije glamurozno, kul, niti je za decu.
Uzbuđenje može da ubije.
Pušenje kreka je kao da stavite pištolj u usta...
i povučete okidač.
OPERATIVNA GRUPA ZA NARKOTIKE
Kokain vredan milione dolara pao je sa neba
rano danas na prilaz u Noksvilu u Tenesiju.
Kenli Džons izveštava večeras da je pronađen
na telu čoveka koji je poginuo kad mu se padobran nije otvorio.
Telo dobro naoružanog padobranca pronašao je
rano jutros 85-godišnji Fred Majers i njegov komšija Ralf Džonson.
I videlo se da mu se glavni padobran nije otvorio,
valjda je bio pretežak s mokasinama.
Policija je pronašla više od 30 kg kokaina
umotane u pakete veličine fudbalske lopte u torbi koju je padobranac nosio.
NOKSVIL, TENESI
Pomoćni padobran je aktiviran, ali nije mu mnogo pomogao.
Da li ste našli narkotike u olupini aviona?
Ništa. Evo njegovog identiteta.
Znam ko je ovo. Puno ime: Endru C. Tornton II.
Čovek je poludeo.
Šta predstavlja "C"?
Rekao si "puno ime", ali nisi rekao njegovo puno ime.
Tornton je bio jedan od momaka Sida Vajta iz Misurija.
On je poznati trgovac drogom povezan sa Kolumbijom.
Deo Blugras zavere. I ima još ovoga tamo.
Bacili su ga negde.
Riba, imaš psa, zar ne? -Imala sam. Border koli. Bari.
Primi moje saučešće. Border koli? Kul pas.
Da li se igrao aport? -Obožavao je aport.
Šta je? -Ništa. Samo... To je sjajno.
SENT LUIS, MISURI
Prokletstvo, Gejbe. -Ćao, Davide.
Mogu li da prvo naručim? -Ovo neće dugo trajati.
Dođavola, samo što sam ih kupio.
Kako je Gejb? -Jesi li čuo za Torntona?
Zajeban način da se umre. -Imao je samo 30 kg kod sebe.
Znaš li gde bismo mogli da pronađemo ostatak?
Čatahuči. -Džordžija? -Postoji oblast koja se zove Krvava planina.
Kad se avion spušta, piloti znaju gde da izbace naš teret.
A onda mi odemo po njega. Ne treba mi gomila zabrinutih Kolumbijaca.
Hoću da povedeš Edija sa sobom. -Edi je u žalosti. Džoana je nedavno umrla.
I batalio je. -Zbog Džoane je i batalio. Ona više nije ovde.
Što pre krene dalje, to bolje. -Side, ja samo ne... -Prestani.
Čak neće ni po sina da dođe.
Dosadilo mi je da pazim dete svog deteta. -Deda Side, gledaj.
To je sjajno.
ČATAHUČI, DŽORDŽIJA -Moram da idem. Smena počinje u osam.
Ručak za sutra je u frižideru, a piletina je...
Piletina je u mikrotalasnoj. Samo pritisni "start."
Mislila sam da si slobodna večeras. -Razgovarali smo o ovome, sećaš se?
Da radim dodatne smene? Rekla si da ti ne smeta to.
Nije mi smetalo dok nisam ukapirala zašto želiš te dodatne smene,
da bi mogla prekovremeno da radiš s pedijatrom Rejem.
Odvratno, Di Di. Odvratno.
Pozvao nas je da idemo u Nešvil
ovog vikenda da gledamo njegov bend kako svira.
Trebalo je da oslikamo vodopad ovog vikenda.
Znam, ali biće zabavno. Biće nam super vikend.
To je Nešvil. On je dobar momak, Didra.
Samo... -Daj mu šansu. -Molim te ne radi to. -Šta?
Znaš šta. Oslikaćemo vodopad drugog vikenda, važi?
Zatvori mi vrata.
BIRTIJA U SENT LUISU
Dosta je za danas. -Šta?
Ćao, Edi.
Pogrešno su joj napisali ime, Davide.
Piše "Džon." -Piše "Džon." -Da.
Njeno ime je Džoan. -Mogli bismo to da popravimo. -Ne.
Moram da čekam nedelju dana da se prvo zaleči. Još 7 dana stajaće mi "Džon."
Padobranac je identifikovan kao Endru Tornton iz Perisa u Kentakiju.
Jedan od naših? -Sid je zabrinut za tebe.
Kaže da nisi video Gejba nekoliko nedelja.
Tako sam tužan, čoveče. Tako sam tužan.
U redu?
Mogu li dobiti pene, molim vas?
Dolazi li s piletinom ili je samo... -Klot.
Znala sam da ćeš kasniti. -Konačno je stigao. Vidi.
Koliko je to nedeljnog džeparca? -Hiljadu, ali vredi.
Mogu li da idem u toalet? -Ne. Mama će doći kući uskoro.
I moramo da idemo ako želimo da dođemo do vodopada do ručka. -Zašto do ručka?
Svetlo, Henri.
Ali moram da piškim. -Piški napolju. -Zašto li bežim iz škole s tobom?
Osornija si od nastavnika. -Ljudi koji sprovode usvojenja,
nisam siguran s kim sam razgovarao tamo,
rekli su mi da će mi dati labradora.
Zabavnog, tip čovekovog najboljeg prijatelja.
Ne znam da li je došlo do greške, jer ovaj što sam dobio je nekako...
Bobe? -Šta znam, nekako fensi.
Bobe, kapetan kaže da je vreme da se krene. -Razumem.
Zvaću vas kasnije.
Riba, imaš li planove za večeras?
Bobe, ti si fin momak. Ja samo ne... -Možeš li da paziš na Rozetu?
Moram da idem u Džordžiju zbog slučaja Tornton,
a ti si rekla da umeš sa psima. -Rekla sam da sam imala psa.
Nemaš nadležnost u Džordžiji. -Kamiondžija je čuo par momaka
dok su pričali u baru sinoć. Ispričaću ti u kolima. -Ne, ne.
Sigurno su Sidovi momci.
Daj, bre. Sigurno umeš s njima. Imam je tek jedan dan.
Molim te? Nemam kome da je poverim ovde.
Idi. Bićemo dobro. -Hvala.
Ne mogu da verujem da sam ostavio ranac. -Mogu ja. Znam put.
Zvaće iz škole. -Znaš šta? Nek zovu.
A tvoja mama biće ljuta. -Kao i tvoj tata. -Briga njega ako bežim iz škole.
Za devojku koja voli da bude ostavljena na miru,
radiš mnoga sranja za pažnju. -Ne radim ja ovo zbog pažnje.
Samo želim da oslikam vodopad. -Priznaj.
Želiš da ona sazna i brine za tebe.
Isuse! Jebote! Koral, ovde Sari. Da li je Di Di tamo?
Zvali su iz škole. Ne. Da, možeš li da mi daš Eliota?
RUČAK
Da, njegova ćerka je zbrisala iz škole, pa možeš li molim te da mi daš Eliota?
Svaki put kad pozovem, on je u kupatilu. Šta nije u redu s njim?
Nema veze.
TAJNI VODOPADI
NACIONALNA ŠUMA ČATAHUČI CENTAR ZA POSETIOCE
PRILOZI
Pedeset centi.
Neću valjda da vidim taj omot napolju na zemlji, je li? -Ne, gospođo.
Ti si jedan od klinaca koji mi je napravio puno problema? -Šta?
Isprazni džepove. Džep od prsluka. Hajde.
Je li to parfem? -Ne tiče te se. -Baš lepo miriše.
Da, evropski je. Očekujem nekoga za minut.
Je li previše? -Nikako. Miriše skupo.
I jeste. Hoćeš lizalicu?
Da. Volim zelene. -Ovo je crvena.
Da, gospođo.
Sranje. Stigao je.
Jesam li na pravom mestu?
Da. Rekao sam ti da je velik. -Velik je.
Šta to miriše? -Evropski je.
Neko je pušio? -On je. Možeš li da veruješ? -Šta?
Cigarete ubijaju ljude. -Da, ali... -I životinje.
Šumski požari su glavni uzrok smrti divljih životinja.
Da, i treba da se obrazuješ
umesto što ugrožavaš ceo ekosistem. Gubi se odavde.
Gubi se. Neverovatno.
Ovde imaš prašnjavog dabra, rendžeru. -Da, radim na tome.
Henri! Izgleda da jeleni na ovom znaku rade ono!
Samo malo.
Šta koji đavo radiš?
Obeležavam nam teritoriju. -Nemoj da sereš ovde! -Ne serem.
Da li ti je mama spakovala dupli ručak za u školu opet?
Moj tata nije mogao ništa da napravi. -Henri.
Vidi ovo.
Mislim da je to droga. -Droga? -Sećaš se onog tipa sa skupa?
Pokazao nam je slike stvari koje su izgledale baš ovako.
Da. Tip iz Vijetnama bez nogu. -Ne. Ovo je sigurno kokain.
Da. Naravno. Nisam navikao da vidim takav.
Obično je praškastiji na ulici.
Kad si ti video kokain na ulici? -Kad se drogiram. -Stvarno?
S kim? -S Falkom. Nakon crkve. -Falk se ne drogira nakon crkve.
Jesi li prijatelj s Falkom? -Ne. On je perverznjak. -Onda ne bi znala. -Lažovu.
Samo si ljuta što te nikad ne zove. -Baš me briga što me ne zove.
Zvuči kao da ti je stalo.
Uzmi malo, onda.
Šta? -Već si to radio. Možeš da uradiš to opet.
Vežbamo. Pucamo i tako to.
Ne mogu da uzimam kokain dok pucam i vežbam.
To ne bi bilo dobro. -Dobro. Daj mi nož.
Kako da to uradim?
Pojedeš ga. -Koliko? -Jednu supenu kašiku.
Kopile! Šta koji đavo?
Početniče.
Uradi ti to, onda.
Sranje! Šta koji đavo?
Ovo nije tako dobro kao kokain koji obično uzimam.
Koliko misliš da ova roba vredi? Hajde da prodajemo drogu zajedno.
Da, mogli bismo da ga prodajemo na ulici kao ti i Falk. Ima još.
Nešto ga se dočepalo. Jelen, možda.
Možeš li da zamisliš to? Jelen na kokainu? Bilo bi ovako.
Da, nasrtao bi na drveće...
Da, i onda bi se zaglavio. -Da, to bi bilo tako tužno.
Di Di, misliš li da je moj tata nekada uzimao kokain?
Tvoj tata je sigurno uzimao kokain.
Imam šlajm u grlu.
Prestani s tim.
Da li je on uzeo kokain? Ni makac.
Slušaj me. Trebalo je da pokupiš Edija, a ne da trtljaš.
Sad imamo problem. Kapiraš? -Razumem. Pobrinuću se za to.
Gejbe, prestani. Gejbe. -Deka Side. -Gejbe, izluđuješ me. Mali...
Jebem ti.
Džoan je volela ovu pesmu.
Govorila je da je on peva s dušom čoveka od hiljadu godina.
Edi, slušaj. Kad je Džoani umrla,
izvini što nisam, znaš...
Nema veze. -Ne, mogao sam da uradim više.
Nema veze. -Trebalo je da budem tamo.
Nisi mi trebao. Više se ne družim s dilerima droge.
To je protiv mog ustava. -Ja sam više od dilera droge.
Ne, nisi. -Ne zezaj, Edi. Mi smo prijatelji, zar ne? -Ne. -Dobro.
Mislim da mu je drago što je mrtva. -Nije mu drago što je umrla.
Krivio ju je zato što sam napustio porodični biznis,
ako to možemo tako nazvati.
Ponekad se pitam da li ju je on ubio. -Šta? Ne, Džoani je umrla od karcinoma.
Znam. Možda joj je on izazvao karcinom. -Ne možeš izazvati karcinom.
Možeš. Preko stresa. Prestani da ga štitiš.
Znaš šta? Možda treba da isključim ovo? -Ne!
Dobro.
Počinjemo... Jesi li primetio moje nokte? -Divni su.
Hvala. Počinjemo... -Izvinite. Da li je tu rendžer? -Nosim uniformu.
Da li je neko od vas video devojčicu od 13 godina, da je prošla ovde?
Moja ćerka... -Izgubili ste ćerku u parku.
Došla je ovde sama, pošla je k vodopadu.
Planinari mlađi od 16 godina moraju biti u pratnji odrasle osobe.
Nisam znala da će doći ovde. -Imamo mnogo pobeglih od kuće,
problematičnih osoba, mladih koji nisu zadovoljni kako stvari stoje kod kuće.
Ona nije pobegla od kuće. Samo je došla da oslika...
Može li me neko samo uputiti u pravcu Krvave planine?
Ovo je Krvava planina. Izvini. Ja sam Piter.
Ovo je Piter, predstavnik inspekcije za divlje životinje. -Idemo i mi tamo.
Mogu li da vam se pridružim? -Pitere, inspekcija divljih životinja
je veoma važan proces. Ne bismo želeli da te ometa
ova mala dama u nevolji ovde. -Ništa ne može da me ometa dok se ne uverim
da je cela biološka zajednica bezbedna za sve naše prijatelje.
Prijatelje? -Misli na životinje. -Ne sviđa mi se ta reč.
Ne voli da ih naziva životinjama. -Neću da vam predstavljam teret.
Da uzmem šešir.
Dobro.
Dobre su ti patike za planinarenje? -Da. Mislim da ću biti dobro.
Ja sam obuo čizme. -Hajde, Edi. -Završio sam s igranjem te igre.
Ti si hteo da igraš ovo.
Imaš još tri pitanja. Slušaj. -Šta?
Dosadilo mi je da igram tu igru. -Nije. Samo ne želiš da izgubiš.
Idem da pišam ovde, u redu?
Nisam znala da rendžeri nose pištolje.
Rendžeri u parku su pripadnici organa reda.
Što znači da možemo pucati u ljude. Šuma je opasno mesto.
Ona banda pubertetlija je opasna.
"Banda pubertetlija?" -Tinejdžeri. Delinkventi.
Napadali su planinare. -Da li su nekoga povredili?
Posekli su ih nožem.
Nazivaju sebe Dučemps. -Čuvaj leđa.
Pop-art propalice iskaču niotkuda. Niotkuda.
Šta je ovo?
On se plaši, drugari. -Isprazni džepove. -Ne.
Isprazni džepove, molim te.
Pošto si tako ljubazno zatražio.
Misliš da je ovo šala? -Mislim. -Sredite ga, drugari.
Vitlam nožem, čoveče. -Ubodi ga. -Hajde, čoveče. To je nož! Hajde!
Hajde, Roki.
Daj mi taj jebeni skejtbord!
Ideš dole, čoveče!
Predaj se!
Drži ovo! -Jebeni skejtbord!
Bože.
Šta nije u redu s vama? Sranje. -Obožavam ovaj put.
Obožavam to tamo gore. Kuda ono si želela da ideš?
Šta? Do vodopada. -Tajni vodopadi. Možemo da idemo ovim putem nagore
ili petljom. -Obožavam petlju. -Može da se vidi vrh...
Ovo je direktnije... -U redu. Idemo ovim putem. -Sranje.
Rekla sam ti da nije trebalo da pođe s nama. Totalno te ometa.
Može da te čuje. -Htela sam da se popnem da vidim zalazak sunca.
Zašto ti toliko treba? Šta si uradio?
Molim te reci mi da si ih našao ovakve. -Napali su me. -Jesu li mrtvi?
Možda jedan jeste. Taj što me je ubo možda je mrtav.
Isuse Hriste. To su deca. -Voleo sam ovaj dres, čoveče.
Dobro su. Hvala bogu. -Nije moguće.
Davide?
Šta se desilo? -Probudi se. Gde ste našli ovo?
Odakle dolazi ova energija, druže? -Pokušao si da me jebeno ubiješ.
Imaš pogan jezik, druže. -Stalno mu to govorim.
Gde ste našli ovo? -Na planini. -Gde je ostatak?
Ne znam. -Slušaj, sredio sam svu trojicu za 15 sekundi.
Šta misliš da ću uraditi kad ste već na podu?
Dobro. Sakrili smo to ispod gazeba.
Vratićemo se po to kasnije večeras. -Gazebo? -Struktura paviljonskog tipa.
Znam šta je jebeni gazebo. -Ja nisam znao.
Jesi li moji drugari mrtvi? -Pokaži nam gde. -Bože.
Osećam se umorno. Treba da se odmorim.
Dobro. Hoćeš da umreš? Edi, idi po pištolj. U pretincu za rukavice je.
Radije bih da ne uključujemo pištolje u ovo. -Da. Isto.
A ja bih radije da nisam uboden.
Edi, molim te idi po pištolj. -Dobro.
Dobro. U redu. Idem.
Smiri se.
Baš je hladno napolju.
Idemo.
Odakle ste, momci? -Začepi. Nastavi da hodaš.
Biće dugo pešačenje ako ne pričamo međusobno.
Bolje da ne bude dugo pešačenje. -Ortak ti je ozbiljan, zar ne?
Nije previše srećan nakon uboda u rame.
Nisam to uradio ja. Mada ne krivim ga. Užasno je da budeš uboden.
Začepi jebote.
Riba, ovde Bob. Pitao sam se kako je Rozeta.
Shvatio sam da se nismo propisno rastali.
Ne znam da li psi razmišljaju o takvim stvarima, ali...
U svakom slučaju, ja...
Hvala još jednom na pomoći. Ćao.
Vidi ovo. -O, ne. -Pogledaj ovaj haos.
Ljudi nemaju poštovanje. -Ovo će završiti u izmetu, ova plastika.
Daj da to pokupim. -Hvala, rendžeru. -Di Di!
Ovo štrči. -Imam malo ulja u kolima. -Di Di! Henri!
Jer ako ostane otvoreno, stvorenja mogu da uđu tamo. -Da, stvorenja.
Kakva stvorenja? Veverice? -Veverice bi mogle da uđu tamo.
Severnoameričke veverice? -Da, one mogu da uđu tamo. -Di Di! -Tvorovi.
Rakun, mali provalnik. -Tako je. -Ima maskicu.
I slatko malo ruho. -Tvorovi.
Tvorovi. -Oposumi. -Oposumi. Sigurno oposumi. -Oposume.
Gospođo Makindri! -Henri?
Ovamo! Alo! -Henri? -Ovamo gore!
Henri, šta radiš gore? -Ne.
Ne, to nije uopšte bezbedno. -Ne. -Previsoko je. Moraš da siđeš.
Silazi ovamo. -Ne ljutite se, ali pobegli smo iz škole.
Ma šta mi reče, Henri. -Visoko je. -Ali bio je medved. Baš užasan medved.
Medved? -Da, znam. Bio je sjeban. -To nije lepo.
Izvinite što psujem, ali napao je mene i Di Di. -Napao vas je?
Henri, gde je Di Di? -Ne, ne. Medvedi su veoma miroljubiva stvorenja.
Mora da ste ga nekako uznemirili. -Hranili ste ga?
Šta ste uradili? -Ništa! Morate da se sakrijete!
Kažem vam, to nije običan medved! Poslušajte me!
Henri, gde je Di Di? -Čudovište ju je odvuklo.
Neću da ti ponavljam, mala devojčice. Silazi smesta.
Di Di!
Pitere! -Ne! -Pitere!
Ne! Pustio me je! Pobegao je!
Henri, skoči dole. -Previsoko je. -Da li je otišao? Vidiš li ga?
To. -Zašto pucaš u mene? -Spusti se dole! -Ti si kriv za ovo.
Tačno iza tebe. Videla sam ga. Ostani dole.
Šta?
Pomozite mi! Upomoć!
Rendžeru! Da li te je sredio? -Taj seronja!
Srediću ja njega. Srediću tog seronju.
Pozvaću pomoć. -Kuda ćeš? -Svemogući Bože. -Šta...
Gde je?
Šta da radim? -Kopile! -Vrati se! Pomozi nam!
Jebem ti!
Nešto nije u redu s njim. -Rekao sam vam.
Zašto se ponaša ovako? Da li ste ga hranili kokainom? -Ne. Ali bezbedni ste.
Medvedi ne umeju da se penju na drveće! -Naravno da umeju!
Zašto ste vi onda ovde gore?
U redu je.
Dobro.
Ne.
Henri, penji se. Henri, hajde. -Penji se! Moraš da ideš više!
Penji se. -Hajde, Henri! Hajde! Henri, kreći se! -Idi više!
Idi gore! -Henri, idi! -Bože!
Ne! -Bože. Henri!
Bože.
Sranje.
Ne, ne!
Skloni se od mene! Ne, ne! Skloni se od mene!
Henri, skoči! Skoči dole! Miči se, Henri!
U redu je. Sjajno ti ide.
Skoro si uspeo. Hajde, dušo. Idemo.
Sakrij se. Dođi ovamo.
To je bilo tako zeznuto. Taj mali čovek je bio stručnjak za medvede
ali nije znao da je taj medved bio medved na kokainu. -Stani. Šta ti rekao?
Našli smo kokain, gđo Makindri. U šumi je bio kokain, i medved ga je pojeo
a onda je poludeo na mene, Di Di i onog tipa tamo.
Da li ste ga čuli kako vrišti? On je tako mrtav. Voleo bih da ne upamtim to.
Ali deluje kao nešto što ti se zauvek ureže u sećanje.
Henri, kad je medved odvukao Di Di, da li je ona bila... -Živa? -Da.
Odjurio ju je tamo. -Moramo da idemo. Hajde.
I tebe je sredio? Jebena zver. -Da, moglo bi se reći.
Zovi Hitnu pomoć. -Već sam zvao.
Drži ga budnim. -Pokušavao sam.
Stoko! Vi ste Dučemps! -To nije naše.
Našli smo ga.
"To nije naše."
Ja sam rendžer u parku. Nisam glupa. -Znam.
Kažu da ne mogu da zaštitim svoj park, da nisam za veliku ligu.
Bila bih u Jeloustounu dosad da nije vas govana! -Drugari.
Neko je napolju. -To je on. Idi kod vrata. -Da.
Otvori ih kad izbrojim do tri.
Stani. Upucaćeš ga? -Nego šta da ću da ga upucam!
Ugrizao me je za guzicu! -Šta nije u redu s tim tipom?
Otvori ih kad ti kažem.
Sada.
To je medved.
Šta koji kurac?
Nisam htela. Žao mi je. -Žao ti je? -Žao mi je.
Kuda je medved otišao? -Ubila si ga. -Gde je medved?
Ne znam. -Zatvori vrata. -Isus Hriste.
Zatvori vrata.
Bože. Žao mi je, druže.
Ćuti. Proveri tamo.
On je tamo gore.
Moj si.
Možda momak može da ti pomogne. -Završio sam s igranjem te igre.
Koja igra? -Dvadeset pitanja. David nikako da pogodi. Neverovatno.
Šta te je dosad pitao? -Samo nagađa. Na primer, "Da li je to pauk?"
"Da li je to strela?" -Kao da si s kruške pao.
Počni uopšteno, onda sužavaj izbor. Svi to znaju.
Jesmo li blizu gazeba? -To je jedno od tvojih pitanja?
Je li veće od kutije za hleb? -Ne, ne. David treba da pita.
Pitaj ga da li je veće od kutije za hleb.
Da li je veće od kutije za hleb?
Da. -Da li je Abraham Linkoln? -Šta? Ne.
Uopšteno, onda suzi izbor, čoveče. Ostalo ti je jedno pitanje.
STANICA ZATVORENA
NACIONALNA ŠUMA ČATAHUČI CENTAR ZA POSETIOCE, KRVAVA PLANINA
Di Di! Siguran si da je ovo taj put? -Prilično siguran.
Di Di! U redu je. To je mama.
Hvala bogu. -Šta koji đavo? -To je samo crvena boja.
Izgleda kao krv. Kako možete biti sigurni? -Ja sam medicinska sestra.
Imate pravo.
Hajde.
Pametna devojčica.
Henri, hajde. Ostavila nam je trag.
Gđo Makindri, jeste li nekad probali kokain? -Šta? Zašto pitaš?
Samo se pitam da li ima dugoročne nuspojave...
po medveda, naravno, ako je uzeo malo.
Mogao bi da izazove zavisnost kod medveda.
Šta ako ne žele više nikada da to urade? -Onda treba da je u redu.
Ali mama medved i tata medved bili bi veoma ljuti
jer je droga, pogotovo kokain, veoma loše.
Šta ako nikad ne bi saznali? -Henri. Mi uvek saznamo.
Di Di!
Hitna pomoć. -Otvori ih. -Misliš? -Možeš li da gurneš? Jače.
Guram iz sve snage... -Prepusti to meni.
Izvoli. Molim te, pokaži mi kako se to radi.
Samo napred, Bet. Jaka si, zar ne? -Jesam. Da vidim.
Šta je to? -Vidiš nešto? -Samo...
Možeš li da pomogneš? -Da. Šta se desilo feminizmu? Je li mrtav?
Hajde. -Stani.
Jebote. Hajde. -Bože. Trudim se. -Hajde, guraj.
Trudim se. Rekao si da su prijavili potres mozga.
I jesu.
Isuse. Ovaj tip je upucan. -Da. Očito.
Sveca mu. To je rendžer. Tome. Dođi ovamo. Ima pištolj.
Tome! Alo?
Ne, ne. Spustite to dole. U redu je.
M... -Jeste li vi upucali onog tipa?
M... M...
"M"?
M... M...
Bet? -U redu je. Smirite se.
Bet, treba da idemo.
U redu je.
Medved.
Idemo. Tome, ustani!
Ne gledaj iza.
Drži se. Guraj.
Sranje. Žao mi je.
Hajde. Hajde. -Je li još neko iznenađen
kišom ovog jutra? Znam da ja jesam bio. -Ostavi ga!
Naša sledeća priča, na početku sledećeg sata, ali prvo... -Vozi!
...još vaših omiljenih hitova ovde na 103,7 BOB FM.
Tome, ulazi! -Čekaj! Čekaj! -Bože!
Sranje. -Isuse. Bet, nisam do kraja ušao.
Šta nije u redu s tim medvedom?
Šta će ti taj pištolj? -Pomeri se! -Skloni to!
Isuse Hriste! Upucaj ga!
Sranje! -Ubij ga! Ne drvo! Velikog jebenog medveda! -Začepi!
Zašto nas juri?
Tome, probaj da zatvoriš vrata! -Zatvori vrata, glupane!
Narode, morate prestati da vičete na mene!
Sranje.
Bet, ubrzaj!
Ne znam kako da pričam s njim.
Šta da kažeš detetu koje je ostalo bez mame?
Moja mama je razlog što sam postao ovakav čovek. -Ma krasan si.
Napadaš nevine ljude bez razloga. -A da prekineš to? -Izvini. Nastavi.
Kad mi je tata umro, moja mama mi je kupila ljubimca guštera.
To je bilo nešto najbolje. Imao je zelene krljušti.
Zvala ga je mali dinosaurus. Mislio sam je to baš ekstra.
Bio sam jako loš u povezivanju sa ljudima,
ali vežbao sam započinjanje razgovora s tim gušterom svakog dana.
Tako sam upoznao Rokija i Džoa.
To je moj tim, čoveče. Planiramo da se preselimo u Njujork zajedno.
To su moji drugari, čoveče. -Znači treba da kupim Gejbu guštera?
Znaš šta? Gušteri umeju da te saslušaju, druže,
ali ljudi umeju da te čuju.
To je nešto najslađe što sam čuo. Hvala. -Možemo li... -U redu je.
Grlite se. -U redu je.
Gde je jebote gazebo?
Mogu li nešto da kažem a da se ne naljutiš na mene?
Već sam ljut na tebe.
Nestao je.
Šta tačno... -Davide, stani. -Ne! Molim te!
Momak se zeza s nama, Edi. -Ne, ne! Ne zezam se!
Obećavam. Ne znam gde je nestao. Samo je nestao.
Dobro. Torbe nemaju noge.
Pošto si samo ti znao gde je,
daću ti još jednu šansu. Gde je tor...
Spusti pištolj dole i odmakni se od tinejdžera.
Baci oružje i odmakni se pet do deset koraka.
Dobro, slušaj. Samo se smiri, u redu? -Ne šalim se.
Uradi to.
Jebem ti. Ne želiš ovo da radiš. -Začepi!
Silazim tamo dole.
Pokušavam da nađem bezbedno mesto da skočim. -Kako si se popeo?
Skočio sam s onog drveta tamo, ali, povredio sam kuk malo.
Mogu pokušati da te uhvatim ako želiš. -Ne, ne! Ostanite gde ste!
Da vidimo... -Uzmi ga.
Jebem ti!
Sam si kriv za to, momče.
Stvarno? Ja sam upucao svoje prste? -Rekao sam da se ne pomerate.
Kako mu je otfikario ona dva prsta? Nisu jedan pored drugog.
Jebi se!
Izađi odatle! Sranje! Izađi! -Nema šanse!
Bože! Prokletstvo!
Vas dvojica, na stomak. Smesta! I nema više pomeranja.
Edi! Možeš li da ih pokupiš? -Mogu li da pokupim njegove prste?
Dobro. Uzmi ih.
Polako.
-Bože.
U redu. -Lezi opet na stomak. -Ostaće kod mene.
Gde si?
Sranje.
Šta? -O, ne. Reka.
Henri, pogledaj. To je Di Din džemper. Hajde. -Prelazimo?
Na pravom smo tragu. Mogu da osetim to.
Mama?
Jebote. Jebote, čoveče. Moj jebeni dres.
Koliko dugo ćeš da nas držiš ovako? -Dok taj tip u gazebu
ne baci svoje oružje u šumu. -Onda ćemo biti ovde zauvek.
Zar ti Sid nije dovoljno sjebao život?
Ne moramo da umremo zbog ovoga. -Edi, mogu ja ovo. -Stvarno?
Tvoji prsti su u mom džepu. -Svi ćete biti uhapšeni.
Kazne za drogu od Niksona su zajebane, pa se spremite za 10 do 15 godina
sranja pred cimerom u ćeliji i tuširanja pod nadzorom.
Detektive, vaša visosti, gospodine, ja nisam s njima.
Čak nikad nisam ni kokain probao. Možda jednom. Jednom na zabavi.
Ne mogu da idem u zatvor. -Nećeš. -Ne mogu da serem pred ljudima.
Nikad nisam mogao da serem pred ljudima. Volim da serem u miru.
Nek se niko ne pomera.
To je medved. -Da. Ne, ne.
Nećeš me navući na tu tvoju...
Jebote. -Budite mirni. Ne pomerajte se. -Pravite se mrtvi.
Jebem ti.
Čoveče. Sjeban si. -Edi, možeš li da dišeš? -Šta koji kurac?
Mislim da je to da. -Može li neko nešto da uradi?
Možda tvoj ortak može da uradi nešto. -Možeš li da ga pomeriš?
Naravno. Kako se toga nisam setio?
Di Di! Henri, budi blizu. Nisam videla boju neko vreme.
Bože. -Gledajte. -Zdravo.
Da li je on dobro? -Pomozite mi, molim vas.
Da li ima hranu? -Zvala se Elsa, i bila je tako lepa.
Jesi li povređen? Jesi li bio napadnut? -Đavolski medved.
Ja tražim ćerku. Napao ju je đavolski medved.
Da li si je video? Jesi? Da li je bila živa? -Da.
Možeš li mi pokazati kuda je otišla? Tražim je. Nisam... Henri!
Pokazaću vam. Pokazaću vam. Dođite.
Ne pomera se.
Mislim da je umro. -Umro je na meni? -Proveri mu puls.
Osećaš li da diše? -Nisam siguran.
Čoveče? -Detektiv. -Možemo li sklopiti primirje da vidim da li je medved mrtav?
Da.
Jebote.
Jesi li dobro? -Šta misliš?
Još diše. -Treba da idemo. On će verovatno da bude dobro.
Šta koji đavo, čoveče? -Probudiće se kad tad.
Toga se i plašim. -"Ona." -Šta? -Medved je ženka.
Otkud znaš to? -Jer je njena vagina na mom uvetu.
Sranje. Pomera se. Budna je. Sranje. Odmakni se.
Dobro.
Smiri se. Samo se smiri! Ortak. Odmakni se.
Šta koji đavo? -Dobro.
Ne, ne. Ne jedi to. -Nek sam proklet.
Da je upucamo? -Ne. Hajde da vidimo kakav uticaj to ima na nju.
Šta koji kurac?
Ne, ne! -Edi! -Davide, upomoć!
Šta je ovo? Ne, ne. Šta to radi?
Ne sviđa mi se ovo. Molim te prestani.
Oklembesi se! Sklizni nadole! -Već sam se oklembesio.
Upucaj medveda! -Ne pucaj! Ne, ne. Ne pucaj.
Edi, moraš da uzvratiš. Igra se s tobom.
Ja bih ostao miran da sam na tvom mestu. -Druže, predaj se!
Edi, molim te nemoj da umreš ovako. Edi, molim te. -Davide!
Šta smo sve preživeli! Hajde, pomozi mu!
Spusti se niže. Ne slušaš! Edi. -Bože. Umreće.
Ne! -Devojko.
Evo, devojko.
Evo.
-Ovo je kao kokainski Božić.
Bežite! -Ne moraš dvaput da mi kažeš.
Hajde! Davide! -Ta torba vredi 14 miliona.
Imali smo primirje, a primirje je od Boga odakle sam ja.
Zar ne vidiš da hoću da ti pomognem, momče? Beži! -Treba mi ta torba.
Ostavi to, čoveče. Hajdemo kući. -Odnećemo Sidu tu torbu, Edi.
Upucao...
Ne. Nisam.
Beži! Hajde, hajde!
Sranje!
Sveca mu. Tata. -Sranje. -Šta radiš ovde? Gde je Gejb?
Nisi ga valjda doveo ovde? -Smiri se.
Bezbedan je kod kuće, gleda TV. -Šta? Koliko dugo je sam?
Ti si ga ostavio sa mnom! Izgledam li ti kao "vaspitač"?
Šta ti se desilo? -Štošta. -Da li ste uzeli kokain? -Malo.
Medved je pojeo većinu. -Šta? -Medved. Drogirao se kokainom.
Medved se drogirao kokainom, tata! Jebeš ti ovo!
Ozbiljno, jebeš ti ovo celo putovanje. -Edi, smiri se.
Pogledaj me. Meni je guzica u procepu ovde.
Mnogo kokaina je izgubljeno pod mojim nadzorom. I ljudi s kojima poslujem,
njima nije bitno kako, samo da se to desilo. Pogledaj me.
Krenuće na mene, moju porodicu, ako ih ne isplatim do poslednje pare.
Čuješ li šta kažem? U pitanju ste ti i Gejb. Razumeš li?
Nemamo izbora.
Ima torba s pandurom i medvedom kod paviljonske strukture.
Hajde.
Hajde, sine. Hajde.
Ko je tamo? -Polako. -Ne prilazite. -Gde je torba?
Dao sam je medvedu. -Dao si je medvedu? -Da. Medvedu.
Obožava kokain. -U kom smeru je otišao? Ne šalim se.
Sid Vajt. Čoveče, pratim te godinama.
Svi oni me prate.
Riba. Oduvek sam znao da si ti moje zlato. Moj si sada.
Pazi dok stavljaš lisice ovim momcima. Lukavi su.
Šta to radiš?
Žao mi je, Bobe. -Žao mi je, Bobe. -Upucao si ga?
Rekla sam ti da ga ne povrediš.
Ne radim za tebe. -Odeljenje ti je verovalo.
Država Tenesi ti je verovala.
Sjedinjene Američke Države su ti verovale. -Znam.
Poverio sam ti Rozetu. -Znam. -Ko je Rozeta? -Pas u mom autu.
Ostavila si psa u autu? -Ti si ostavio mog sina u Sent Luisu. -Kako je ona?
Je li dobra devojka? -Da. -Veoma je dobra. -Dosta.
Reci mi u kom smeru je medved otišao,
ili ću da ubijem psa kad siđem s planine.
Ne, molim te, nemoj to da radiš.
Ja bih radije da ne ubijem psa danas, ali to sam samo ja.
Šta vi kažete, momci? Šta je tako smešno?
Glavni predator, nadrogiran kokainom, i vi ćete da idete ka njemu.
Na sever, čoveče. -Da, hoćemo. -Na sever.
Idemo.
Đavolski medved je tamo unutra. Ne smete da ulazite tamo unutra.
Imaš li dece? -Imali bismo ih. -Ja moram da idem da nađem svoje.
I zvao bi se Teksas. -Imaš li baterijsku lampu? -Da.
Evo. -Hvala. -Zbogom, gospođo i mališa.
Zbogom, oboje.
Dobro. -Stanite. A ja?
Pazi gde gaziš.
Imam te. Ostani blizu.
Šta je to?
Ne mrdaj. Ostani miran, Henri.
Izgledaju kao polarni medvedi. -Henri? -Di Di? -Di Di? -Mama!
Ne mrdaj. Izvući ćemo te odatle.
Ne, ne. Oni su bezopasni. -Di Di!
Mama, samo sam... -Dušo! -Di Di, dobro si. -Jesi li povređena?
Samo moja noga. -Tvoja noga? -To izgleda baš duboko.
Evo. -Ne diraj je. Henri! -Hajde da te ugrejemo.
Bože. Našla si moj džemper. -Pametna devojčice. Ostavila si nam tragove. -Da.
Našli smo te. -Obuci to. -Mama, tako mi je žao. -Mnogo te volim.
Bože. Mama, tako mi je žao. -U redu je.
Henri mi je sve ispričao. -Sve? -Misliš na to da ste se drogirali?
Rekao si joj? -Ne. Ja sam sumnjala, a ti si upravo potvrdila to.
I tako mi je drago što sam te našla i da si dobro. -Šta je to?
Medved na kokainu se vratio.
Možeš li da hodaš? -Malo. -Hajde. Idemo, Henri. Idi tim putem.
Samo napred.
U redu je. Hajde. -Vidite. To je izlaz.
To su vodopadi.
Henri, ne prilazi ivici! -Bože.
To je to.
Side, hajde da prekinemo. U redu? Nosimo se s posledicama.
Video si šta je taj medved uradio onom planinaru.
Šta je to?
Jebem ti. -Šta koji kurac?
Hajde.
Edi. Uzmi ovo.
Jebem ti.
Hvala.
Prokleti medved. Edi, stavi ostatak u torbu.
Imaš ono što si želeo? Idemo.
Ima mnogo više tamo napolju. Moramo nastaviti da tražimo, razumete?
Još nismo pokupili sve. -Ja odlazim, Side.
Idi.
Daj mi torbu.
Kad ste svi toliko omekšali? Kakve ste pičkice.
Mama! Kako ćemo da izađemo odavde? -Ovo je ćorsokak. Šta ćemo?
Udalji se od medveda.
Ovuda. Hajde. Ima otvor. -Henri, dođi ovamo.
Di Di, uđi ovamo. Neko ide.
Ima pušku.
Ne! -Hajde! Šta je ovo koji đavo?
Polako. -Tata. -Ko si ti? -Mama.
Side, ima dece ovde. Hajdemo.
Ne, ne idem bez tog kokaina!
Zato je bolje da ga neko skine ili će još neko da umre.
Jasno?
Hajde. Pomozi mu. -Da, da.
Zakačila se.
Jebem ti! -Ko su ovi tipovi?
Idemo mi kući. Držaćemo jezik za zubima, ali idemo kući.
Niko neće nikuda da ide!
Tata. -Začepi, Edi. -Tata! -Začepi...
Sklonite se. Tutanj. Gubite se odavde, mali kreteni! Jebote.
Odmaknite se! Kreteni! Ne prilazite.
Udario je medveda. -Samo im daj torbu. -Upucaj jebene medvede!
Dođi ovamo. -Ne mogu da pucam. Previše su blizu mene!
Daj im jebeni kokain. To su mladunci.
Šta nije u redu s tobom?
Upucaj mladunce, Edi! Skloni ih od mene!
Jebeš ti njega. -Pomozi mi! Edi! -Ne.
Kukavice. Davide! Evo, hvataj.
Vodim decu kući. -Mama!
Tako je, gđo Makindri. -Osvrni se, tata. Deca su uvučena u ovo.
Gubite se, mali kreteni! -Ljudi su mrtvi.
Ti mi nisi sin. -Ti si kriv za ovo. Zbog tebe se sve ovo dešava.
I dobro je što te ne voli, jer si kao osoba golo govno
i loš tata! -Ko si ti jebote? -Ja sam Henri,
i jebeno sam umoran! -I ja.
Ona štiti mladunce. -Sranje!
Moramo da skočimo. -Šta? Biću ja dobro. -Biće u redu.
Bićemo dobro. -Evo, evo. Uzmite malo kokaina, govanca.
Gubite se odavde! -Nije toliko daleko, narode. Bićemo u redu.
Spremni? Tri, dva, jedan. Skači!
Sranje.
Sranje. Moramo da skočimo.
Idemo!
Hajde. U redu je.
Edi. Upomoć. -Uspeli smo.
Gubi se odavde, kretenu!
Sranje. Upucao te je. Upomoć!
Još šest dana "Džon". -Dobro. -Još šest dana...
Moraš da znaš, ono što sam ranije rekao...
Ti si više od dilera droge, u redu?
Ti si mi prijatelj, najbolji prijatelj. U redu?
Imam poslednje pitanje. -Šta?
To su 20 pitanja. Imam poslednje. -Šta? U redu. Naravno.
Je li Džoani? Džoani je, zar ne? -Da. -Da.
Kako si pogodio? -Piše ti na čelu. Samo nisam hteo da pogodim
jer bi mi plakao ceo dan.
Ona je medicinska sestra! -Zakačio ga je metak. -U šoku je.
Pritiskaj ga.
Zvala sam pojačanje. Zove se Rozeta. Ne voli aport.
Treba da idete. Čuvajte se.
Ćao.
Rozeta.
Čiji je ovo pas? -Mislim da je moj. Moj i Gejbov. -Je li na kokainu?
Ne.
To je dobar pas.
Samo ćemo da pokupimo Gejba i idemo? -Da.
Znao sam da ćeš biti dobro. Ti si najčvršća osoba koju znam.
Mislim da si to nasledila od mame. -Mislim da si u pravu.
Hvala što si došla po mene. -Ja sam ti mama. Volim te. I tebe, Henri.
Izvini što sam ti forsirala Reja prerano.
Ne. Zaslužuješ da budeš srećna.
Henri, hodaj ovamo. Ne prilazi tome. Hajde. -Hoću da vidim.
I ja ne želim da gledam. -Ne gledaj. Hajde samo da prođemo.
Stiže policija. Mama.
Hoću da idem u Nešvil s tobom i Rejem.
Možda možemo da idemo nakon što ja i Henri izađemo s odvikavanja.
Odvikavanja? -Sad smo narkomani.
Navukli smo se, i vodićemo takav život, gđo Makindri.
Previše ste kažnjeni za odvikavanje.
Vlasti nikad nisu našle izbačene torbe s kokainom Endrua Torntona.
Koliko znamo, one su i dalje negde u šumi do dana današnjeg...
Rodni, snimaš li? -Kunem se, Kerol. -Onda zumiraj.
Da li gori crveno svetlo? -Ne, snimam.
Tako su slatki. -Ovo će biti dobro. -Stani.
Zašto nas onako gledaju?
Sranje.
U ZNAK SEĆANJA NA REJA LIOTU
Preveo: Bambula
NJUJORK
Samo malo.
Tata!
Da li je to za mene? -Da, šta misliš?
Šta to jede?
Bože. Nisu hteli da ih prišiju nazad.