SADRŽI PRIKAZE DUHANA
UBOGA STVORENJA
Ba.
Ba! Ba!
Ba, ba, ba.
Doviđenja. - Ba, ba.
Hrpa organa bez iskre sebstva iz mozga
ili crpljenja krvi iz srca.
Puki mesarski pladanj za nedjeljni ručak.
Dakle, tko bi htio rekonstruirati organe?
I tko može razlučiti ljudske od životinjskih, ako postoji razlika?
Dajte, dajte.
Rješavali ste glavolomke kao djeca, niste li?
Je li se samo meni vraški teško usredotočiti dok čudovište govori?
Izvanredan je kirurg.
Istraživanje mu je pionirsko. Otac mu je ovo osnovao.
Zabunom se smatraš uključenim u ovaj razgovor, Maxe McCandlese?
Nije tako samo zato što si nam fizički blizu.
Odjebi, stari moj. Nabavi odijelo.
Stvarno mislite da je jetri tu mjesto?
Smijem li vas upitati s kojom ih se svrhom vraća?
Da se mene razveseli.
G. Maxe McCandlese!
Prošećite sa mnom nakon predavanja.
Vaša radnja.
Svidjela vam se?
Naznačila je konvencionalan um koji se svojski trudi gotovo dodirnuti osrednjost.
Hvala vam. - Treba mi netko. Asistent na projektu.
Drage volje.
Jeste li pobožni? - Vjerujem u Boga.
Mene ili božanstvo? - Duhovito, jer vas često zovu...
Sâm sam smislio tu šalu.
Ne treba mi je objašnjavati.
Baš đavolska rabota.
Biste li možda pustili bradu?
Izgledao bih kao velik pas s kravatom.
Djeca vole pse.
Dotični posao.
Da. Dođite.
Gode! Gode.
Gode.
Zdravo. - Zdravo.
Bella, ovo je g. McCandles.
Zdravo, Bella.
Kuv. - Krv.
Krv. -Čudesno.
Dobro mi je. Dobro mi je.
Doista vrlo naočita maloumnica.
Pretrpjela je ozljedu mozga.
Popravio sam je.
Mentalna dob i tijelo nisu joj posve usuglašeni.
Jezik dolazi. Napreduje ubrzanim tempom.
Zapanjuje me.
Nužno mi je pedantno pratiti njezino napredovanje.
Biste li mi udovoljili u tome?
Bila bi mi čast.
Da. Uzbudljivo je, Bella.
Ciktanje. Smatram da ona...
Gđo Prim!
Ne sviđa ti se usoljena riba?
Meni se podosta dopada, zapravo.
Odgovara mi za prijepodnevni...
I Bella reže?
Samo su mrtvi za Bellu.
Samo mrtvi.
Gnjec! Gnjec, gnjec.
Čog!
Trk!
Čog.
Ona prikupi petnaest riječi na dan.
Usklađenost joj je u najboljem slučaju nestabilna.
Navečer ima napretka.
Kosa joj svaka dva dana izraste za palac.
Tu je grafikon kose. - Odlično.
Smijete ići. Vidimo se sutra.
Gospodine, odakle je došla?
Smatram da ste dužni prikupljati podatke.
Kada tome pridodam nedotupavna pitanja, javit ću vam.
“I tako se ona, kad su se vratili iz šume,”
“ponovno našla uz mamicu i taticu.”
“Te su večeri za objedom jeli tortu dok im nije pozlilo.”
“Bili su silno sretni što su opet zajedno.”
Ti ja tatica, Gode?
Ja... - Prim kaže ti to ne.
Bella niotkud.
Gdje to je? Niotkud?
Ti si sirotanka.
Tvoji su roditelji umrli.
Onda ti izreže roditelje, Gode?
Ne.
Bili su moji prijatelji.
Bili su hrabri istraživači
i smrtno su stradali u odronu zemlje u Južnoj Americi.
Pomicali su granice poznatog
i platili za to cijenu.
Ali jedino se tako može živjeti, Bella.
Poslali su te meni na skrb.
Mrtvi?
Nažalost, mila moja.
Uboga Bella.
Ali voli God.
Spavam tu.
Ne.
Laku noć, draga Bella.
Ovo, roditelji.
Peru, da.
Zašto ti piše svaki oraščić?
Moram ti bilježiti unos hrane.
Koliko?
Kaži Bella druga mjesta.
To je Lisabon u Portugalu.
Jug Francuske. Alpe.
Australija.
Daleka i opasna, zbog ljudi kao i životinja.
Bella hoće vidi svijet.
Samo...
Bella.
Bella, mislim da ne smijemo ići tu gore.
Daj da samo...
Bella.
Ne.
Bella, ovo je opasno.
Bella.
Ne, Bella.
Gode.
Van mora ići.
Van? Ne, radimo.
Režemo prste?
Candles me odvede. Candlese.
Naravno da mogu. Ako...
Ne.
Da. Van!
Je li ikada bila vani?
Ne.
Stvorio sam savršeno zabavan i siguran svijet za Bellu.
Sada.
Bella. - Sada!
Sada!
Bella.
Znaš, jako mnogo toga što je vani može te ubiti, Bella.
Ubiti mrtvu?
Zmije, kočije, oštrolike ptice, potresi,
udisanje otrovnih sjemenki trave.
Bella.
Bella. Vidi.
Ubij ga. -Što?
Zašto ti smiješni palci, Gode?
Jednom, dok sam bio vrlo mali,
otac mi je zabio palčeve u željeznu kutijicu
da vidi može li usporiti ciklus koštanog rasta.
Dakle, tako me jako boljelo
da sam suzbijao plakanje
dubokim zagledavanjem u ostale prste,
pa sam pukim motrenjem
počeo razlučivati epidemiološke sastojke.
Kad se vratio,
iznenadilo ga je što se smiješim.
Dobri Bože.
Bio je čovjek nekonvencionalna uma.
Treba krenuti.
Bliži se oluja.
Zašto je morate tako strašiti?
Ona je pokus i moram imati uvjete pod kontrolom,
jer nam inače rezultati neće biti čisti.
Stoj! Gode, idemo!
Ne, Bella.
Bella hoće hoda po sladoled.
Ne.
Bella hoće!
Moje lice. Ljudi se boje Goda.
Smiju se Godu.
God krasan.
Kao pas lice.
Baš.
Stoj! Ja hoda. - Ne!
Ne sada? Ne nikada?
Samo ne.
Bella! - Ne!
Ne, ne, ne! - Bella!
Ne!
Oprosti. Oprosti. - Ne!
Ne! Ne!
Žao mi je, mila moja.
Majko Božja.
funkcionalnost zadržana
Što ste joj učinili?
Zašto je krijete?
Kažite mi što sve ovo znači ili idem na policiju.
Hoću. Jer to je sretna pripovijest.
Rijetkost je doći do tijela, doduše mrtva, ali tako bliska životu.
Ukočenost još nije nastupila.
Tijelo jedva da se ohladilo.
Srce nije kucalo.
Ali električnom sam je strujom mogao održati na životu.
Samo što niste.
Pojma nisam imao o životu koji je napustila,
izuzev toga da ga je toliko mrzila da je odlučila ne biti,
i to zauvijek.
Što bi smatrala
da je se izvuče iz svoje pomno izabrane prazne vječnosti
i prisilno stavi u neku našu nedovoljno kadroviranu,
slabo opremljenu ludnicu, popravni dom ili zatvor?
Jer u ovoj se kršćanskoj zemlji samoubojstvo smatra ludilom ili zločinom.
Tko sam ja da odlučim o njezinoj sudbini?
Ali s moje je strane također došlo do prepoznavanja.
Sve moje istraživanje dovelo je do ovog trenutka.
Sudbina mi je donijela mrtvo tijelo
i živo čedo.
Bilo je očito.
Je li?
Izvaditi mozak čeda
i staviti ga u odraslu ženu, reanimirati je, pa motriti.
Isuse!
Ona zna?
Ne.
Tko je ona bila?
Nemam pojma.
Samo, zar bi vam bilo draže da svijet nema Bellu?
Gđo Prim?
Bella otkrije sretna kad ona hoće.
Vi ste kiselo lice, ali ja vas popravi.
Sklopite oči.
Ne! - Samo čekajte. Treba trenutak.
Zgrabila me za dlakavi dio.
Bolesna je!
Bella.
Bella otkrije nešto što mora podijeliti. Gledajte.
Što ako stavi krastavac u sebe? - Ne.
Bella! Bella!
Smjesta se prestani obrađivati.
Što?
U pristojnom se društvu to ne radi.
Samo nemoj.
Što je to?
Otac mi je uklonio žlijezde za lučenje klorovodika i pepsina,
pa si sâm moram praviti probavnu kiselinu.
Za ime Božje, zašto?
Da bi otkrio ono što nitko nije znao.
Ispostavlja se da nam trebaju. U idealnom slučaju.
Bella.
Nisi jela.
Nemoj.
Laku noć.
Noć.
Znate, zapravo sam svojevrstan romantik, Maxe.
Što?
Smatram da vidim ljubav između vas i Belle.
Ma, ona je...
Možda se trebate vjenčati s njom.
Što?
Mislim da vas voli.
Viđao sam ljude koji se gledaju s ljubavlju
kao promatrač.
Ne kao subjekt, naravno. Vidim to.
Je li?
Ja...
Da, gajim osjećaje prema njoj.
Dakle, pristajete?
Vodi Bellu van.
Bella...
Ma...
Čudan osjećaj?
Daj Bellu.
Pitao sam se
ne odgajate li je možda za svoju ljubavnicu.
Mračna pomisao nedostojna mene, znam.
Znači, ne liježete s njom?
Ejakuliranje spermatozoida u meni može izazvati samo homeostazu
ako ga prati produljeno nadraživanje viših živčanih centara
čiji mi pritisak na žlijezde lišene kanala mijenja kemijski sastav krvi,
ne na nekoliko grčevitih minuta,
nego kroz mnogo dana.
Što?
Eunuh sam i ne mogu je jebati.
Za izazivanje spolnog odgovora iz mojeg tijela
trebala bi količina struje kakva pogoni sjeverni London.
K tome, očinski osjećaji u meni
očito nadjačavaju spolne pomisli.
Ispričavam se na svojim mračnim pomislima.
Uopće nisu mračne.
Muška, dapače sva spolnost, u svojoj je suštini nemoralna.
Nije sva, gospodine.
Želite li se vjenčati s njom ili ne?
Želim se vjenčati s tobom. Budi moja supruga.
Dirajmo si genitalna mjesta.
Ne. Ne.
Ne želim te iskoristiti.
Posebna si.
Nakon vjenčanja.
Jedan uvjet.
I ona to mora željeti, shvaćam.
Dva uvjeta, onda.
Taj koji ste naveli
i morate stanovati tu, kod mene, zauvijek.
Dat ću da se sastavi pravni dokument.
Ovim se sporaznumom svjedoči
Osebujan ugovor.
Ima više pravopisnih grešaka.
Ne utječu na pravovaljanost, uvjeravam vas.
Zacijelo je izvanredna žena kad zaslužuje takvo obvezivanje.
Ispričavam se, morao bih do čvora.
Zar ste petogodišnjak da ne možete zadržati vodu?
Slab mjehur, gospodine. Kao kod mojeg oca i djeda po ocu.
Možda imate rak prostate. Provjerite to.
Hoću.
Gđica Bella Baxter, kao u ugovoru, bez sumnje.
Dobar dan, posjetitelju.
Hoćeš moj šešir?
Bi li mi odgovarao?
Da.
Glupavo je dobar.
Morao sam upoznati ženu
koja nadahnjuje onakav bračni ugovor koji je zarobljava.
Što to znači?
Živjet ćeš ovdje,
putovati s g. Maxom McCandlesom i Baxterom po inozemstvu,
ali nećeš izlaziti u grad.
A tako.
Vole me tijesno.
Shvaćam zašto.
Uštipnut ću te da vidim jesi li stvarna.
Nećeš...
Tko je ti?
G. Duncan Wedderburn.
Otvori.
Kako ti dođe tu gore?
Popeo sam se.
Ti me dugo gledao?
Ne dugo.
Nisi me gledao kako se obrađujem da se obradujem, je li?
To nije pristojno, znam.
Baš me briga za pristojno društvo.
Jebeno je dosadno.
Uništi ti dušu.
God ne vjeruje u dušu.
Mislim da je Bog doslovno autor pojma duše.
Godwin Baxter?
Taj spaljeni pas.
Kako glasi ta priča?
Zatvorenica si i namjeravam te osloboditi.
Nešto u tebi, neko gladno biće,
gladuje za iskustvom, slobodom, dodirom.
Za viđenjem i spoznajom neznanoga.
Dakle, zašto sam ovdje, pitaš?
U petak idem u Lisabon. Htio bih da odeš sa mnom.
Lisabon u Portugalu?
Na taj Lisabon mislim.
God to neće dopustiti.
Zato i ne pitam njega.
Pitam tebe.
Bella ne sigurna uz tebe, mislim.
Apsolutno nisi.
Smijem li dobiti tren vrijednog vremena, dragi Gode?
Naravno, Bella.
Hoću ti reći veliku vijest.
Belli se vrti u glavi od uzbude.
Što je bilo?
Noćas u ponoć
potajno bježim odavde s izvjesnim Duncanom Wedderburnom.
Što?
Željet ćeš me spriječiti.
Spriječit ću te.
Držiš Bellu pretijesno.
Moram isploviti u vode.
Možemo putovati.
Ti, ja i Max s kojim si, podsjetit ću te,
zaručena.
Udat ću se za Maxa,
jer se on čini pravi za to,
ali prvo ću u pustolovinu na Duncana Wedderburna
kojeg, smatram, nije baš briga za štetu mene,
ali će također biti zanimljiv.
Ne mogu te pustiti.
Poljubi me i otpusti me.
U suprotnom,
Belli će nutrina istruliti od mržnje.
Mržnje? - Mržnje.
Raspakirajte tu prtljagu, Prim.
Godwin mi je kazao što kaniš.
Ne krivim te, Bella. Taj čovjek je nitkov i bludnik.
Na podmukao način zna ući pod kožu naivne žene.
Uglavnom njegove oči na moje.
I njegove šake kad Belli između nogu
i šapuće riječi koje ne čujem
ali vruće u mom tijelu.
Isuse, Bella.
Zaručeni smo.
Volim te.
A kad se ja vratim, mi vjenčanje i bude sreća kao dva golupčića na grani.
Misliš da mi treba putni šešir? - Ne!
Neće tako ići.
Ne može! Sâm ću se pobrinuti za tog čovjeka.
Istući ću mu to naočito lice u kašu od krvi i kostiju!
Maxe, porumenio si,
a i ja sam od pogled na drugačiji Max.
Ispričavam se. Ali ne dam da te čovjek koji jamačno gaji samo zle namjere
i nimalo te ne nosi u srcu prevari.
Zdrobit ću mu jebenu glavu.
Bella? Ma...
Bella.
Doviđenja, kasnije, golupčiću.
Vidimo se nakon velebna pustolovina.
Gode.
Otišla je.
Pijem porto za doručak.
Neobično je slastan.
Zašto je niste spriječili?
Biće je slobodne volje.
Sada je tamo negdje. Sama.
Bit će njoj dobro.
Glupan sam. Trebao sam je spriječiti.
Znanstvenici smo.
Ova emocionalnost je nedolična.
Samo se nadam da je ona u redu.
Najljepša si žena koju sam u životu vidio.
Neću lagati, bio sam s mnogima.
Gđa Prim kaže da si vuk s mirisom stotinu žena na sebi.
Podcjenjuje me.
Okej. Ostrige.
Jesi li ih već kušala?
Nisam.
Zguliš, strusiš i zapjeniš.
Prpošno.
Čekaj. Bella.
LISABON
Dakle, redovnice i redovnici škrobe odjeću bjelanjkom,
a od žumanjka prave ove kolače.
Nego, kako ih jesti?
Pretpostavit ću, ustima.
Ne smije ih se jesti prhku mrvicu po prhku mrvicu,
već smazati s užitkom, poput života samog.
Nevjerojatno.
Tko ih je spravio? Treba nam više.
Ne više. Jedan je dovoljan. Iole više je previše.
Vrijeme je sijeste.
Što je to sijesta?
Zašto ljudi samo ne rade ovo
cijelo vrijeme?
Pa, uz rizik da ne ispadnem neskroman,
upravo te triput pojebao najbolji.
Vjerojatno te nijedan drugi ne bi doveo do ushita kao ja.
Žao mi te je.
Pa, onda ću samo s tobom žestoko naskakivati.
Žestoko naskakivati?
To mi je predivno.
Odmorila sam se.
Dajmo opet.
Opet?
Nažalost,
čak i ja imam svoje granice.
Muški se ne mogu stalno vraćati po još.
Je li to fiziološki problem?
Slabost u muškarcima?
Pa...
Moguće je.
Bilo bi ti pametno, ako nije prekasno, ne zaljubiti se u mene.
Vrlo ti malo mogu ponuditi u pogledu pouzdanosti.
Samo pustolovinu.
A tako.
Spavajmo.
Taksi, madam?
Dobra večer,
Duncane Wedderburne.
Bella, gdje si bila? Nestala si.
Nisam.
Nitko ne može samo nestati.
Što?
Može li se? Nestati?
Ne, naravno. O čemu ti to, jebote, govoriš...
Gdje si bila?
Htjela sam kolač, a onda me snašla jedna pustolovina.
Nisam se znala vratiti, a onda sam ga čula.
Tramvaj.
Hodat ću do buke, i našla sam ga.
Čuđenje za Bellu.
Istraživačke krvi u meni.
Bella, opasno je izaći bez mene.
Pustolovila sam i nisam našla ništa doli šećera i nasilja.
Krajnje je dopadljivo.
Dobro mi je.
Sad moram leći i ti moraš leći na mene i opet žestoko naskakivati.
Kitty.
Jeste li gledali novu Wildeovu predstavu u Londonu?
Čudesno je duhovita.
Oduševila me.
“U torbi.”
Bella.
Što?
Zašto zadržim u ustima ako je odvratno?
To sam već znala reći Geraldu.
Ako se razumijemo.
Zločesti ste.
Oh. Jer mislite na njegov penis.
Duncanov zna katkad biti slankast.
Dobri Bože, Bella.
Moram otići lupiti tu bebu.
Bella.
Ponašaš se besprizorno. Hoćeš li se lijepo ponašati?
Hrana mi je zapinjala u grlu,
beba mi je išla na živce,
a žena mi je dosađivala riječima.
Vratit ćeš se za stol i ograničiti se na sljedeća tri izraza.
“Baš čudesno”, “Oduševljena sam”
i “Kako su im slastice tako prhke?” Da?
To boli Bellu.
Oprosti.
Razložnost ne prodire.
Idemo.
Uživate li u Lisabonu, Bella?
Oduševljena sam.
Kitty, kako je vaš dragi otac?
Vrlo mu je loše. Strahujem da neće doživjeti kraj godine.
Baš čudesno.
Kako su im slastice tako prhke?
Dobri Bože.
Što je?
Od nje.
“Ja dobro. Lisabon.”
“Šećerni kolač liže me cijeli dan.”
Bar se nadam da je to jedna rečenica.
Mislite li da se... - Jebu?
Da.
Također...
Felacija tramvaja.
DRAGI GOD JA DOBRO. LISABON
Boli li i tebe glava, Duncane Wedderburne?
I također skapavam za objedom.
Gdje si bila, jebote?
Victoria Blessington?
Godinama vas nisam vidjela.
I još uvijek niste,
budući da sam ja Bella Baxter,
gospođo s čudnim perjem.
Ispričavam se. Zaklela bih se da ste ona.
Dobro.
Hoćemo li?
Odrezak, ribu,
one male karamele u zdjelicama
koje jedu oni tamo stari pjegavi ljudi.
Neću karamele u zdjelicama.
Naravno. To je sve za Bellu.
Naruči po hiru.
Srdiš se na Belline izlete i pustolovine.
No moramo otkriti po hiru,
kako je Duncan Wedderburn kazao Belli Baxter
na prvi dan lisabonskog preljuba.
Touché.
Shvati da ja nikad ne živjela izvan Godove kuće.
Što?
Dakle, Bella jako mnogo treba otkriti,
a tvoje žalosno lice
tjera me otkriti ljutite osjećaje prema tebi.
Dobro.
Postao sam upravo ono što mrzim, sebičan sukub od ljubavnika.
Mnoge sam strgnuo sa sebe, a sad sam to.
Jebote!
Ti si, poput mene, stvorenje slobode u trenucima.
Zbog čega to radiš?
Onaj tamo čovjek stalno trepće na mene.
Ja trepćem na njega.
Iz pristojnosti, mislim.
Idemo u grad na ples. Pridružite nam se, molim.
Nikad nisam išla u grad na ples.
Duncane! - Ne može!
Posve si luda.
Prestani govoriti jer tvoji zvuci ljute Bellu!
Neću prestati govoriti. Ako imam nešto reći...
Jao.
U redu.
Što je ovo?
Jedan me čovjek podučavao šahu,
pa je rekao da vjerojatno imam najmekšu kožu koju je uopće dodirnuo.
A ja sam rekla da ako je imam, to valja iskušati s unutarnje strane bedara,
jer je epiderma ondje najnježnija.
Pa smo iskušali
i bila je najmekša uopće.
Upitala sam se nisu li možda izjednačena u mekanosti.
Doista, nisu bila.
Pa sam to zabilježila kako bih upamtila koje je koje.
meko mekše
Što je s igrom jezika koju si namjeravao izvesti?
Zar do toga neće doći?
Ti...
Ti si na muci.
Je li legao s tobom?
Ne, bili smo uza zid.
Jesi li žestoko naskakivala na njega?
Ne, samo mi je brzo lizao klitoris.
Morala mi se otpustiti vrelina, pa je na moj zahtjev tako i bilo.
I ti smiješ izvesti igru jezika sa mnom,
pa ne shvaćam taj kompliciran osjećaj.
Zar ti to sad plačeš?
Doista me zbunjuješ kao osoba, Duncane Wedderburne.
Jetra.
Mali kirurški rez
jedino je tu potreban.
Cijelo dopodne sam davao kloroform kozama. Možda sam previše upio.
Usudit ću se izložiti mogućnost da vas pogađa Bellino izbivanje.
Litre porta,
jecanje koje noću čujem.
Dobri Bože, čovječe! Blebećete kao imbecil.
Ona je otišla!
Znanstvenik sam.
Samo se moram posvetiti projektu i nastaviti ga.
To je sve. Moram prijeći na ono sljedeće.
Osjećaje moramo ostaviti po strani.
Mislite li da me otac mogao onako
žigosati vrućim žaračem po genitalijama
da mu znanost i napredak nisu bili važniji od svega?
Žigosao vas je?
Nađimo neko tijelo.
Što to?
Zdravo. Dobro jutro.
Dobro jutro, mila.
Nisam naročito podržavao tvoj pustolovni duh.
Stoga imam iznenađenje za tebe.
Upadaj.
Promijenili smo hotele? - Pogledaj kroz prozor, Bella.
Na brodu smo? - Doista.
Cilj ti je zarobiti Bellu na moru. - Cilj mi je pružiti ti novu pustolovinu.
A i točno je da će te se lakše naći.
Dođi, razodjeni me.
Jaši me.
A onda ćemo piti koktele na prednjoj palubi.
Bella.
Bella!
Plavo, plavo, plavo.
Sereš po meni?
Idi u kurac!
Madam.
Kad stajemo?
U Ateni. Za tri dana.
BROD
Ona žena se zapalila, gledaj.
Znam da se ljutiš na mene.
Oprosti što sam te oteo, ali to je bilo od ljubavi.
Romantična smicalica. Ne budi pička zbog toga.
Hoću piće. - Naravno, mila moja.
Brod je zabavan, cijeli svijet koji valja istražiti.
Voliš li me? Ja volim tebe.
Opiši sastojke koje trebam potražiti u sebi da budem sigurna.
To se samo osjeća ili ne.
Dakle, nema dokaznog temelja, kako bi God rekao.
Kako onda empirijski prosuditi? - O čemu ti to, jebote? Tko si ti?
Ne znaš što su banane, nisi čula za šah, no znaš što znači “empirijski”.
Bella hoće piće. Već sam dvaput rekla.
Nikad nisam osjetio ništa slično ovome.
Vrijedi li to i za tebe?
Valjda empirijski vrijedi.
Ponestalo mi je tinte.
Onda ćeš dobiti tinte, ljubavi.
Zdravo, zanimljiva starija gospođo.
Moram vam dodirnuti kosu.
I ja sam primijetila vašu kosu.
Poput svile na prozirnu, blistavu jajetu.
To su otmjene riječi koje me nekako uzbuđuju.
Vidjela sam da ste s onim markantnim.
Bijeli zubi i tvrd kurac.
Duncan Wedderburn.
Zubi su mu također tvrdi. Penis mu je također bijel.
Dobar u krevetu, nadam se. - Jedini mi je.
Ali otkrivam da mi izaziva iznimne nadražaje diljem cijelog tijela
od kojih sretno cikćem.
Također želim baciti njegovo tijelo, leš, truplo, u more.
Skače li ovaj po vašem tijelu?
Ne, ne skače. Već dvadeset godina nisam spolno općila.
Što?
To je grozno.
Ne uzrujava me naročito.
Kako godine odmiču
ono između ušiju glavna mi je briga.
Ono između nogu
umnogome je manja.
Očajnička racionalizacija, Martha.
Oh, ovo je Harry Astley.
Ne primajte to što kaže previše k srcu.
Cinik je.
Madam.
Ja sam Bella Baxter.
Ne znam što bi taj cinik bio.
Bella.
Tinta.
Duncane Wedderburne, stekla sam prijatelje, kolege, drugove.
Harry Astley.
Ovo je Martha.
Moja nova prijateljica koja se dvadeset godina nije jebala.
Nije li to zaprepaštenje?
Nadam se da se i dalje usrećujete rukom između nogu.
Dobri Bože, Bella, ne možeš tako govoriti.
Pristojnosti društva. Zaboravila sam.
Pristojno društvo
će vas uništiti.
Hoće li? - Da, ima neke istine u tome.
Svi se slažemo oko toga.
A što se pitanja o mojoj ruci tiče.
Povremeno, da.
Ta me vijest uvelike smiruje.
Svi ćemo objedovati zajedno. - Pa, zapravo...
Svi smo na brodu i ne možemo pobjeći,
a pred nama je svijet za uživanje, prelaženje, oplovljavanje.
Ili ona ne smije imati prijatelje, g. Wedderburne?
Oduševljen sam.
Udaj se za mene.
Što?
Mislio sam te odbaciti.
Dati ti nogu kroz nekoliko mjeseci, ali ne mogu.
Reci da ćeš se udati za mene. Nijedna mi nije osvojila srce. Ti jesi.
Nezgodno je, budući da sam zaručena za g. Maxa McCandlesa.
Što?
Moju ruku je uzeo drugi.
Taj sam izraz čula, ali nisam ga shvatila.
Ne uzme se samo ruku, nego sve, zar ne?
Pobjegla si sa mnom od njega.
Opis zbivanja s meni nejasnom svrhom.
Izabrala si mene umjesto njega.
Zasad.
Za zabavu.
Jebeno ću te baciti s palube!
Dakle, želiš li me ženiti, ili ubiti?
Je li to prošnja? - Ne.
Idem u kazino.
To je dobro.
Polako napreduje.
Pokušajmo opet.
Glavne motoričke vještine razvijat će se polako,
ali ti ćeš brzo napredovati.
Felicity.
Ne tako brzo.
Čitam Emersona.
Priča o unapređivanju čovjeka.
Ne znam zašto ne daje savjete ženama.
Možda ne poznaje nijednu.
Pokušajte čitati Goethea.
Filozofija je gubljenje vremena, Bella.
Zaista? Recite više.
Ne, ne, Harry, bijedniče jedan.
Suštinska je.
Ljudi i društvo mogu se unaprijediti.
Svačiji je cilj unaprijediti, napredovati, usavršavati, rasti.
Znam to u sebi, a ja sigurno naznačujem sve.
Vjerujte, svakako ste jedinstveni, Bella, u svakom pogledu.
Ali to unapređivanje filozofijom
tek je ljudski pokušaj bježanja od činjenice da smo svi okrutne zvijeri.
Takvi se rodimo, takvi umremo.
To je mračno gledište, Harry.
Bella,
izađimo na zrak
u našoj kabini.
Ali njih dvoje se svađa, a ideje sijevaju Belli u glavi i srcu
poput munja u oluji.
Sada stalno čitaš, Bella.
Gubiš dio svojeg preslatkog načina govora.
Promjenjiva sam gozba, kao i svi mi.
Navodno, kako tvrdi Emerson, s kojim se ne slaže Harry.
Dođi, dođi. Samo dođi.
Zaklanjaš mi sunce.
Što?
Dođi.
Zauzet teškim opijanjem.
Zauzet teškim gubljenjem.
Moram se naći s Marthom.
Martha.
Ona je problem.
Bacit ću tu parfimiranu vreću mesa s palube.
Samo se usudi.
Martha!
Gdje je?
Gdje si, jebote.
Gdje je?
Kamo ćete? - Ona ide preko ograde.
Oh, predivno!
Nikad nisam zamišljala svoje usmrćivanje. Baš dramatično.
Pa, očito gine drage volje, ispričavam se na ometanju.
Uzbudljivo.
Bit ću za šankom.
Natjerali ste me da razmišljam, razmatram,
prešetavam ideje koje su pogrešne,
netočne i besmisleno iritantne,
zbog čega ne mogu spavati.
Dakle...
Kažete da su svi okrutni.
A ja se ne slažem, odbijam
i kažem ne, nismo.
Ali dok sam uz Duncana,
to okrutno samo navre u meni.
To iskazuje dobro rasuđivanje.
On je naočita budala.
Ne.
Ne želim biti okrutna.
Moram poboljšati taj vid sebe.
Ne poznajete svijet.
I strahujete od njega.
Ne strahujem od njega.
Biste li vidjeli kakav je svijet zaista?
Pokazat ću vam.
Da.
Naravno.
ALEKSANDRIJA
Čujete li to?
Što je to?
Puno mrtvih beba.
Sigurno je vruće.
Moramo im otići pomoći.
Na koji način?
Ako siđemo onamo,
s punim pravom će nas svezati, opljačkati i silovati.
A da su oni tu, a mi tamo,
jednako bismo postupili s njima.
Bella.
Isplovljavamo, madam.
Ali moram se vratiti.
Moram dati ovaj novac siromašnima blizu hotela
u takozvanom slamu.
Mi ostajemo na kopnu, madam.
Možemo vam to obaviti.
Možete?
Naravno.
Baš velikodušno od vas.
Treba im novac.
Kao i svima.
Hvala vam.
Ti! Dovedi mi kapetana. Da nađemo tog jebenog lopova.
Bella!
Opljačkani smo!
Osvojio sam.
Osvojio sam sve
kao nikada prije.
A sada toga nema.
Nisi opljačkan.
Ja sam to uzela. - Zbog čega?
Ja sam to uzela.
Jako sam umorna.
Ili mi je možda samo duh.
Dušu su mi smoždili, zgužvali,
zdrobili, Duncane Wedderburne,
prizori koje sam vidjela.
Dakle, ne treba vam kapetan? - Odjebi dok ti zube nisam izbio.
Dakako, gospodine.
Gdje je?
Sakrila si ga na sigurno.
Napio sam se i glupavo ga ostavio posvuda. Kakvo olakšanje.
Nisam ga sakrila.
Dala sam ga onim tamo siromašnima.
Novac je vlastiti oblik bolesti
i sve svoje oskudice.
A tko sam ja
da ležim u krevetu s paperjem,
dok mrtve bebe
leže u jarku?
Duncane.
Što si učinila?
Očekujem zagrljaj tješenja.
Ti si...
Moram ponuditi nešto svijetu.
No nemam ništa.
Izuzev nešto novca.
Ovo je loš dan za Bellu Baxter.
Gdje mi je jebeni novac?
Upravo sam ti kazala. Poklonila sam ga siromašnima.
Kazao sam vam da odjebete!
Stjuard me obavijestio da možda nemate dovoljno sredstava da podmirite račun.
Pa... - To je vjerojatno točno.
Sve sam dala nekim dragim ljudima
za predavanje
siromašnima iz slama.
Iskrcat ćemo vas u sljedećoj luci i dotad ograničiti na prehranu za posadu.
Ugodna večer. - Kako se usuđujete?
“Mrtve, slijepe bebe”
“ugrizle su Harryja.”
“Usta su mi”
“bila puna krvi.”
Uboga Bella.
Upropaštena je.
Kako vaša šaka? - U redu je.
Žao mi je.
Pomagali ste mi da shvatim.
Ne. Zapravo sam vam htio nauditi.
Nisam mogao podnijeti pogled na tako tupu, prekrasnu sreću u nekome.
Ponio sam se okrutno.
Meni nije žao.
Ako znam svijet, mogu ga unaprijediti.
Ne možete.
To je stvarna poanta.
Ne prihvaćajte laži religije,
socijalizma,
kapitalizma.
Sjebana smo vrsta.
Znajte to. Nada se dade razbiti.
Realizam se ne da.
Zaštitite se istinom.
Sad mi je jasno što ste vi, Harry.
Samo slomljen dječak koji ne može podnijeti bol svijeta.
Valjda.
Zbogom, Harry.
Izbacit će nas u Marseilleu.
Zašto ostajete s njim?
Uvijek mislim da će biti bolje.
Pa naravno.
PARIZ
Čula sam divne priče o ljepoti Pariza.
Iscipelarit ću vam jebenog psa namrtvo.
Jebeni
Pariz kad se nema novca.
Što predlažeš, Bella? - Sredit ću nam hotel.
Budi bez brige.
Čime? Nemamo novca.
Nije li to zanimljiv pokus?
Nemamo ništa.
Kako ćemo sad živjeti? - Ne znam!
Upravo tako, u tome je pokus.
Mi smo sada siromašni.
Također, mnogi su se pustolovi suočili s tim izazovom.
Robinson Crusoe, na primjer.
Sebična, bezobzirna, nemarna kujo.
Nisam bezobzirna, Duncane.
A premda je točno da moja sposobnost promišljanja do logičnog zaključka nije
snažna,
ipak sam pomogla onim patnicima.
Upropastila sam nas,
kao što si napomenuo, ali ipak smatram da se moja djela temelje na dobroti.
Daj začepi, jebote.
Sredit ću nam hotel.
Dobar dan, madam.
Dobar dan, svježa, mila Ružo Engleska.
Je li ovo hotel?
Imamo sobe.
Tražiš li posao?
Pošto je soba?
Naplaćivat ću ti deset franaka po satu. Ti njima naplaćuj trideset.
I svi sretni.
A tako.
Monsieur Chapelle.
Tek pristigla iz Londona.
Zdravo.
Dakle, idi ti.
Na ovome sam mjestu zbunjena.
Nisi došla raditi?
Ma daj.
Lezi s njim, daj da te malo kurči i zaradi lijepih franaka.
A tako.
On bi mi platio za to?
Da.
Ako ti treba novac,
to je najkraća trasa do njega.
Nikad me još nije kurčio drugi,
no pitala sam se o tome.
A imam potrebu za sredstvima.
To je, smatram, stjecište okolnosti
koje doživljavam gotovo sudbinskima.
Može tako.
Soba 16.
Kako se zoveš?
Zagonetno.
Da me se prvo malo zagrije...
Dobar vam dan.
Éclair au chocolat?
Došla sam do nešto novca i nešto prosvijetljenosti.
Ukrala si ga?
Oduvijek govoriš da si najbolji polijegač na svijetu,
a nikad nisam upoznala drugoga, pa nisam znala je li to točno.
Ali sada znam.
I bio je grozan
i ispuštao bezbožna glasanja dok se zabijao u mene.
I puka je tri zabijanja, Duncane Wedderburne, uspio izvesti.
Zatomila sam smijeh,
iz pristojnosti, naravno.
Uzela sam novac. Zahvalila sam mu.
Smijala sam se sve vrijeme pri kupnji ovih éclaira i vrlo se naklono
prisjećala naših jarosnih znojnih noći.
Jebala si se za novac?
I u vidu pokusa.
Što je dobro za naš odnos, jer mi stvara dragost u srcu prema tebi.
Srce mi je odskora malko mrko poimalo tvoju suznu, psovačku osobu.
Čudovište si. Kurva i čudovište.
Demon poslan iz pakla
da mi rastrga duh na komadiće.
Da kazni moje sićušne grijehe
cunamijem razaranja.
Da mi uzme srce i rastrga ga kao karamelu. Da me upropasti.
Kad te gledam, vidim samo ružnoću.
To na kraju je bilo nepotrebno i nema smisla,
jer su tvoje ode mojoj ljepoti bile dosadne,
ali konstantne.
A jednostavan čin
dopuštanja neznancu da me zajaše
izbrisao je sve to?
Jebemu!
Kurvala si se.
A sad ćeš mi objasniti da je to loše.
Zar mi s tobom nema pobjede?
To je najgore što žene mogu učiniti.
Svakako se ne smijemo vjenčati.
Manjkava sam, pokusima predana osoba
i trebat će mi muž skloniji praštanju.
Pičko!
Sad uviđam da ti nisi taj.
Pustolovina nam je očito završila.
Platit ću ti povratak u London.
Imaš novac
sve ovo vrijeme?
To je Godov novac.
Za hitne slučajeve.
Jebeni hitni slučaj traje nam već tjednima!
Vjerovala sam sve vrijeme u tebe. Da ćeš se pokazati doraslim izazovu.
Ali sad vidim da sam pogriješila i u tebi je nešto očito slomljeno.
Ti si slomila to nešto u meni!
Razgovor kao da nam se vrti u mjestu.
Pičko!
Madam Swiney, proučila sam svoju situaciju.
Treba mi seksa i novca.
Mogla bih uzeti ljubavnika, novog Wedderburna da me uzdržava,
ali mogao bi tražiti strašno puno pažnje.
Ili pak na po dvadeset minuta,
uz slobodan ostatak dana da izučavam svijet i njegovo unapređivanje.
Stoga tražim zapošljavanje
u vašoj memljivoj ustanovi dobra provoda uz bluđenje.
Žena koja si zacrtava trasu prema slobodi.
Baš me oduševljavaš.
Dođi.
Monsieur Saveur.
Filet mignon.
Vrhunsko meso.
Bella.
Reci formidable na kraju.
Kućna pravila.
To vi smrdite?
Formidable.
Za smrad.
I čaj. Čisto zato što je čaj lijep.
Bilo je brutalno
na, začudo, ne neugodan način.
Pamflet.
Pročitaj. -Što je to?
Za promjenu svijeta.
Poboljšavanje. Za bolji svijet.
Onda sam i ja za to.
Madam Swiney,
ovaj sustav postrojavanja.
Stvarno očekujete da odem na kat s čovjekom iako mi je odbojan,
te sam stoga žalosna dok mu dajem da žestoko naskače na mene?
Tako ti je to, mila moja.
Pobogu, lijepo izgledaš.
Doista je dolično da te se mrči.
Valjda.
Znači, zar vam ne bi bilo draže da žene izaberu,
jer bi to bio znak naklonosti prema vama?
Ne bi vas proganjala slutnja da se užasavaju
dok naskačete na njih.
Bella je nova i možda umno bolesna.
Kako God, moj otac, kaže,
tako je kako je samo dok ne otkrijemo nov način kako je,
a onda je tako kako je dok ne otkrijemo nov način kako je,
i tako dok svijet ne prestane biti ravan,
struja ne obasja noć, a cipele se prestanu vezivati vrpcama.
Kao socijalist, sasvim se slažem.
Toinette, baš su ti pametna ta usta.
Monsieur Mersault će besplatno uživati u njima.
Idi. Smjesta.
Bella, trenutak u mom uredu.
Ušne ti resice izgledaju posve slasno.
Hvala vam.
Moram...
Oh, ispričavam se. Pustila sam krv.
Evo.
Katkad si dadem oduška kad vidim ljepoticu, mladu ljepoticu.
Jer jednog ćeš dana, draga moja,
biti smežurana stara ljuštura.
I nitko te neće htjeti, bilo da to plaća, bilo da to dobiva besplatno.
Ipak smatram da bi svi bili sretniji da možemo birati.
Idealistica.
Poput mene.
Baš me oduševljavaš.
Ali moramo ponekad popustiti pred prohtjevima svijeta.
Uhvatiti se u koštac, pokušati ih poraziti.
Znači, smatrate što i ja? - Naravno.
Ali neki muškarci uživaju u tome što ti se ne sviđa.
Što?
To je... - Bolesno.
Ali dobro za posao.
Dođi sa mnom.
Moja unuka.
Bolesna i slabašna, s velikom potrebom za doktorima.
Moj izbor da tebi dadem izbor ugrozit će ovaj posao.
Njeno zdravlje. Njen život.
To bi htjela, Bella? - Naravno da ne.
Ne bi? Baš si krasna.
Mislila sam da mi idete na ušne resice.
Moramo raditi.
Moramo zarađivati novac.
Ali, povrh toga, moramo doživjeti sve,
a ne samo ono dobro.
Već i poniženje, užas, tugu...
Od toga postajemo cjeloviti, Bella.
Postajemo ljudi sa suštinom umjesto da smo ćudljiva, netaknuta djeca.
Tada možemo spoznati svijet.
A kad spoznamo svijet,
svijet je naš.
To hoću.
A sad,
idi se jebati s nekim
i donesi mi deset franaka.
Za početak predlažem kratak kviz.
Kviz?
Ispričaš mi uspomenu iz djetinjstva.
Zatim ja ispričam vic.
Zatim te kratko onjušim,
pa ako je nužno, kratko te zalijem lavandinim uljem.
I sve to će poboljšati iskustvo, tako da bude formidable.
Non, ja ispričam vic.
Ti uspomenu.
Kad si bio mali u Grčkoj si pao s bicikla?
Krv. Niz nogu.
Radost?
Gledao si tu krv s radošću.
Kuc, kuc.
Drago mi je, Sir.
Znaš već.
Mirišeš u redu.
Idemo se jebati.
Bog ti je dao dar, prijatelju.
Vrlo nezgrapan rad.
Ovo radiš kad si nostalgična?
Što želiš?
Sinovi su mi stasali za obrazovanje. O seksu.
Demonstrirat ću.
A tako.
Ponekad.
Da legnem, pognem se, zajašim?
Počnimo jednostavno, molim.
Za dodatni poticaj,
prst u šupak. - Ne.
Ili će blago gušenje pripomoći.
Idi doma!
Bella!
Madam Swiney ima pravo.
Otkrivam dosad nepoznate dijelove sebe.
To se može i tako sagledati.
Raznovrsnost pritom iskazanih žudnji mi je fascinantna.
Je li ti neki u usta stavio krišku ananasa i pokrio te prašinom?
Bella.
Gotovo da sam ti spreman oprostiti.
Kupio sam nam karte za povratak i kazao majci da priredi bračnu postelju.
Jesi li se jebala s onim s kukama?
Jesi. Znao sam!
Prebit ću ga namrtvo!
Duncane. Mislila sam da si otišao.
Na brodu su me snašli bolovi i povraćanje.
Zato sam te došao spasiti.
Zdravo, Duncane.
Idi doma, Duncane.
Naše vrijeme je prošlo.
Kad te gledam, ne osjećam ništa doli trajna pitanja zašto sam te uopće htjela.
I moramo na sastanak socijalista.
Kurve ste.
Vlastita smo sredstva za rad.
Odlazi.
Noga.
Boja, noga.
Vrlo dobro.
Jezik joj ide sporo, ali napreduje.
Boja. Noga.
Genijalno.
Možete li ne biti tako okrutni?
Pogriješio sam s Bellom.
Dopustio sam razvoj osjećaja.
Za nju ih nemam. Nije drugačija od pijevca-psa.
Noga.
Bolje je ovako, možda,
a pruža izvjestan uvid u očevu hladnoću prema meni.
To je bila znanstvena nužnost.
Dobri Bože, čovječe.
Noga. - Ne očekujem da shvatite,
seoski doktore.
Usput, morat ćete me operirati.
Da stavim živo srce u vašu čudovišnost?
Ako nađete vremena
dok mi vadite
ovo.
Uklonit ću dio cista oko tumora.
Nema potrebe. Smijete me zašiti.
Raširio se. Vidim sitne polipe.
Umirem.
Kako to priopćiti pacijentu, eh?
Baxtere...
Ne plačite u ranu! Sepsom ćete mi ubrzati smrt.
Tiho sad.
I zašijte me.
Nađite je.
Zatvorena sam.
Vruća čokolada, draga moja.
I pain au chocolat.
Najdraža si mi.
Čula sam kako to govorite drugima.
Strojevi smo koje hranite komplimentima i čokoladom.
Moja ste djeca koju hranim ljubavlju.
Nešto grozno se dogodilo, Swiney.
Ne osjećam gotovo ništa.
Empatija mi krišom prelazi u nešto što bih opisala
kao prezirnu srdžbu.
To je bajoslovno.
Je li?
U mračnom si razdoblju.
Prije dosezanja svjetlosti i mudrosti.
Moraš se probiti kroz njega,
a kad izbiješ na suprotnu stranu,
bit ćeš zahvalna na ovom trenutku, ali moraš nastaviti.
A tako.
Imaš ožiljak od bebe.
Moj je kod ma maman.
Nemam ga.
To je ožiljak od nesreće.
Ali nisi prva koja se zabunila.
Zašto lažeš?
Ne lažem.
Moj Godwin mi je sâm to kazao.
Wedderburne.
Dobar vam dan.
Pisali ste g. Godwinu Baxteru.
Odaslao je nesputana demona u svijet.
Taj đavao je obdaren zamamnim i nezajažljivim tijelom
i umom što raščlanjuje ljude šav po šav,
poput krvave i spaljene krpene lutke israne iz guzice slona.
Bella.
Gdje je ona?
Tko ste vi?
Njezin sam zaručnik.
Očito je da između vas nije dobro prošlo.
Nije?
Uništila me je.
Pa, svi smo kapetani vlastita broda.
Da znate.
Ne sviđate mi se ni vi ni vaše riječi.
Taj Godwin Baxter.
Znao je to, i nahuckao je na mene. Ulovio me u stupicu.
Gdje je ona?
Najgorem je neprijatelju ne bih poželjeo.
Spasit ću vas od nje.
Oprostite mi frustriranost. Samo mi kažite.
To ne boli.
Nemam više nutrine.
Ispraznila me je.
Moju dušu. Moj bankovni račun!
Gnjida sam! Ljuštura!
Da zapjevamo?
Mi smo mornari
To ne...
Ne boli.
Ne želim da bude ovako.
Prisiljavate me.
“Svi smo kapetani vlastita broda.”
Pičkasto pičkoliko krepano govno jedno.
Molim vas. Pitam vas što pristojnije mogu.
Gdje je ona?
Uskoro R. I. P. dođi
Vratila se kurva.
Gode?
Bella!
Max mi je pisao.
Bolestan si? - Nisam. Umirem.
Suptilna razlika, ali kao liječnik je ozbiljno shvaćam.
Pravi si prizor, i to lijep. - Ne možeš umrijeti.
Empirijski podaci ti proturječe.
Uželio sam te se.
Sad moram leći.
Ne donosim samo vedrinu.
Donosim i iskolačene oči i teška pitanja.
Jesam li imala bebu u sebi?
A ako jesam, gdje je?
A tako.
Pa, formalno, ti si svoja beba.
Kao i, valjda, svoja majka.
Ujedno nisi nijedno od toga.
Nema sačuvanih sjećanja.
Nema sačuvanih iskustava.
Kako to misliš da sam majka i kći?
Znao si i nisi kazao.
Nisam uvidio dobar razlog za to.
I bio si prevelika kukavica.
Kao i to, malčice.
Htio sam biti s tobom, a nisam bio siguran da bi uopće shvatila.
A Baxter zna pretvoriti osobu u svojeg zarobljenika.
Tako da mi je...
Žao mi je.
Bam.
Tko je ovo?
Bell kurva
- Dakle, predstavili ste me, Prim.
Samo, ova mi se sviđa. - Bell kurva
Bilo bi dosta, Felicity. - Bell kurva
Jebemu.
Još jedna?
Uželjeli smo te se.
Čudovišta.
O, u vražju mater.
Bell kurva
Teško je naći se u potrebi da se udari nekoga
tko već očito trpi bolove.
To je glavolomka, svakako.
Bi li radije bila posivjelo truplo s udicom u nosu?
Osjećat ću se dobro na tren, ali dugoročno loše, pa...
Zaista sam imala udicu u nosu?
Jesi.
Dakle, ja sam tvoja kreacija,
kao što je i ta druga.
Ni ti ni ona niste to.
Ona luta hodnicima s batom i pjesmom,
a to nije moje djelo.
A čitao sam tvoje dopisnice i pisma
i s divljenjem motrio kako neustrašivo stvaraš Bellu Baxter.
Smatram življenje fascinantnim, pa ću ti oprostiti taj čin,
ali zauvijek mrziti potonje laganje i zatvaranje.
Shvaćam.
Lijepo te je vidjeti.
I tebe.
Po strani od bijesa, zbunjenosti i rastrojenosti mozga, uželjela sam te se.
Po povratku sam nanjušila formaldehid i znala što slijedi.
Bit ću doktorica.
Moja operacijska sala je tvoja.
Otac mi je jednom kazao:
“Uvijek reži suosjećajno.”
Bio je jebeni idiot.
Ali to nije loš savjet.
Nije mu dugo ostalo.
Znam.
Nisi spomenuo naše zaruke.
Bila si mnogo mlađa.
Nema obveze.
Opčinila si me, a Baxter je to iskoristio.
Znači, više nisi opčinjen?
I dalje sam opčinjen.
Bila sam kurva, shvaćaš?
S kurcima za novac u sebi.
To ti je u redu?
Prkosi li to kurvanje želji za posjedovanjem koju muški imaju?
Wedderburn je počeo jako suziti i psovati kad je otkrio moje kurvanje.
Tek me obuzima ljubomora zbog vremena koje su proveli s tobom,
umjesto nekog moralnog gnušanja nad tobom.
To je tvoje tijelo, Bella Baxter.
Tvoje, za slobodno podavanje.
Osnovna cijena je bila trideset franaka.
Pa, čini mi se niskom.
Smatraš li da se ljude može unaprijediti, Maxe?
Smatram.
Kao što se ljudsko tijelo može izliječiti od bolesti,
muškarce i žene može se izliječiti od nazora.
Hoćeš li se vjenčati sa mnom, Maxe McCandlese?
Hoću.
Ubuduće malo popusti s jezikom, ali, ukupno uzev, vrlo je ugodno.
Prihvatit ću tu napomenu.
A jesi li provjerila imaš li bolesti?
Nisam, ali hoću.
Uživam u ovoj našoj praktičnoj ljubavi.
Ali uvjeravam te da je moja i strastvena.
Presladak si.
Oduvijek.
Gode, pa ti hodaš.
Uzeo sam pet miligrama heroina kroz nožne prste za bolove,
amfetamine za energiju
i kokain, jer mi kokain odgovara.
Došao sam te odvesti do oltara.
Dakle, bijući ovlašten od strane crkve,
posvetit ću ovaj brak.
Uzimate li, Bella Baxter, ovog čovjeka za svojeg muža?
Zar smo propustili upit o mogućim prigovorima na ovo?
Ili je uklonjen u nekakvoj tobožnjoj modernizaciji katekizma?
Zdravo, Victoria.
Dobro izgledaš.
Vi to meni kažete?
Čovjek se obično ne treba predstaviti svojoj supruzi.
Ali ako moram...
On je Bog svega ovoga.
Ne znam vlada li ona njime ili on njome.
Nečastivi je tu na djelu. Gledajte!
Ne iskašljava zrak kao normalan čovjek, već krv.
Ima rak, idote jedan jebeni.
Duncane.
Ne upiri oči u mene, demone!
Kao što kažem, general Alfred Blessington.
Za tebe Alfie.
Zaista me ne poznaješ?
Kad ti je g. Wedderburn objavio fotografiju...
Sjetio sam se da te ona stara u hotelu oslovila kao Victoriju Blessington,
pa sastavio cijelu ovu dijabolično sjebanu slagalicu.
Vi ste... - Tvoj mili Alfie.
Otišla si u stanju mentalne pomutnje i histerije zbog trudnoće.
Kad sam otkrio da te nema, kao da mi se prosula utroba.
Prosipao sam utrobe ljudima na bojištu
i uvijek zamišljao tupo, ispražnjeno nabijanje bolova,
a tako mi je i bilo.
Ima tu i smrada, ali to ovdje ne vrijedi kao metafora.
Ali evo te, mila moja.
Evo te.
Bože.
Ne sjećam vas se.
Ja sam Bella Baxter.
To boli.
Ali možda si se udarila u glavu, a ovi su te očito iskoristili.
Molim vas, udaljite se.
Bili ste moj muž? - Tvoj mili Alfie.
Bella, žao mi je.
Zapravo, htjela bih poći.
Što?
Bella?
Imate li kočiju?
Da.
Idemo, onda.
Bella!
Daj da odem, Gode.
Maxe, nećeš me spriječiti.
Lijepo je što si se vratila, Victoria.
Posluga i ja se ne slažemo.
Strahujem od bune.
Sjećaš se Davida, draga?
Allison, gledajte tko se vratio.
Poznajete me?
Pričajte mi o meni.
Jesam li bila draga?
jebemu
Jedi.
Sve što najviše voliš.
Usoljena riba, guščetina,
jezik, šampanjac.
Uželio sam te se.
Što je bio korijen nesretnog osjećaja?
Što ju je natjeralo da skoči s mosta?
Mrzila si bebu.
Zvala si je čudovištem.
A tako.
Primijetila sam izostanak majčinskog nagona.
No sretan sam što si kod kuće.
Kako smo se upoznali?
Na balu.
Zašto smo se svidjeli jedno drugome?
Dijelili smo ljubav prema provodu.
Gledaj.
Allison, juhu!
Rex!
Jebemu!
Allison.
Donijet ćeš nam sira kad stigneš.
Ljubav prema okrutnosti?
Nisam bila uviđavna osoba, izgleda. - Uviđavna?
Ne bi ti bila tako dosadna, Victoria.
Odbojna li pojma.
Wedderburn kaže da si bila kurva. Slutim da je to dio...
Jesam. U Parizu.
Dojadilo mi je, ali me fasciniralo.
Dobro. - Ova usoljena riba je neobično slasna.
Ima octa ili čega već u sebi.
Brak je neprestano pun izazova.
Nekima se priklonimo, neke priklonimo sebi.
Nastojat ću ti oprostiti kurvanje.
Seksualna histerija često ti se otimala kontroli.
Kao i za ubojstvo našeg nerođenog djeteta.
Zapravo, kad navedem kako si se sve ogriješila o mene,
sâm Isus Krist vjerojatno bi ti toljagom zatukao glavu.
Blagoslovljena si mužem koji prašta.
Nisam se ogriješila o tebe, Alfie,
budući da te ne poznajem.
Pa, imaš sreće, jer imam pregršt terenskog iskustva s amnezijom.
S onima koji žele zaboraviti gdje su,
ili s onima uz koje je grunula granata, pa im lubanja odzvanja kao crkveno zvono.
Predlažem da se ne udaljavamo iz kuće nekoliko mjeseci, možda godinu dana.
Dok se sasvim ne oporaviš.
Odlazit ću kad mi se prohtije, ali laska mi tvoja želja da me zarobiš.
Nisi prvi.
Morat ću te ustrijeliti u jebenu glavu
ako pokušaš otići, draga.
Sprijeda ili straga u glavu?
Straga.
Kako bih se uvjerio da odlaziš, pa nisam ishitreno reagirao.
Zaista sam te se uželio.
Dakle, zatvorenica sam?
Ovaj razgovor je krenuo nesretnim smjerom.
Sigurno ćeš biti sretna kao i prije.
Kao i prije, kad sam se bacila s mosta?
Slutim da si pala dok si pogledom tražila ribe.
Zašto bi me zadržao ako ne želim ostati?
Ako se čovjek već mora utopiti, neka to bude u rijeci ljubavi.
Davide.
Izgleda li taj fazan pojeden do kosti?
Pogrešno sam procijenio.
Ispričavam vam se.
Desert, draga?
Lako se skida?
Kao puce s odijela.
Vidio sam kako to u Africi rade oštrim kamenom,
ali dao sam za sebe izraditi precizniju alatku.
Hoćete li samo pokrovnu kožicu,
ili i glans?
Ukupnu paklenu cjelinu.
To će je beskrajno smiriti.
Ovog puta ćemo to riješiti.
Omamit ću je i večeras donijeti u vašu operacijsku salu.
Victoria, draga!
Gdje si?
Savršen trenutak.
Martini.
Radije ne bih.
Htjela bih, međutim, otići.
Zajedno smo proveli zanimljive trenutke,
ali sada znam zašto sam skočila s mosta.
Želim vidjeti svojega uskoro mrtvog Goda.
Preslatka pomisao.
Nažalost, draga moja,
život sam posvetio zauzimanju teritorija.
Moja si,
i o tome više nema rasprave.
Ja nisam teritorij.
Korijen problema ti je među nogama.
Uklonit ću ga
da te više ne ometa i ne zbunjuje.
Znaš, muškarac cijeloga života kroti seksualne porive.
To mu je kletva, no na neki način i životno djelo.
Životno djelo žene su djeca.
Kanim te riješiti te paklene cjeline među nogama
i smjesta potom zasaditi sjeme u tebe.
Da objasnim što se dogodilo.
Victoria, tvoja supruga, bacila se s mosta i poginula.
Godwin Baxter ju je pronašao i donio u operacijsku salu.
Zatim joj je izvadio bebu, pa izvadio mozak iz bebe,
presadio ga u moju glavu i reanimirao me.
Donijet ću ti karton. Zapravo je vrlo fascinantan.
Međutim, zadržat ću svoj novi život i krasni stari klitoris, hvala.
Pozovi mi kočiju, molim.
Pričaju i pričaju, no dođe trenutak kad nema druge nego potegnuti pištolj.
Tako je to sa ženama.
Predaješ li se?
Radije bih da me ustrijeliš u jebeno srce.
Udovoljit ću ti ako moram.
Popij piće, draga.
Kloroform i džin.
Na neki način bi mi laknulo da se riješim tragalačke sebe.
Duboko otpij i dobit ćeš tu slobodu.
Jebemu.
Maxe!
Maxe. Moramo ga odnijeti na operaciju.
U suprotnom će umrijeti. Jako krvari.
Jebeno si mrtva.
Bella, ako ostane na životu,
nemam dojam da je čovjek koji odustaje.
Pa, neću gledati kako umire od krvarenja.
Ali slažem se, dalo bi ga se unaprijediti.
Uklonio sam metak i zaustavio krvarenje.
Imam bilješke.
Nikad nisam sretnija nego kad sam tu.
Bella.
Vratila si se.
To je bila samo priča o nekoj drugoj,
ne o Belli Baxter.
Cijeloga života ljudske su me oči gledale
s užasom, suosjećanjem,
osim tvojih.
Baš je vrlo zanimljivo
to što se zbiva.
Imam tremu zbog ispita iz anatomije.
Ispitao sam te mnogo puta. Znaš gradivo.
Nitko ne zna anatomiju bolje od tebe.
Moje dame, džin?
Molim.
Džin?
Trebalo bi generalu dati vode.
Felicity.
Vode.
UBOGA STVORENJA
PREVEO VLADIMIR CVETKOVIĆ SEVER
UBOGA STVORENJA