SISALDAB TUBAKA TARVITAMIST
VAESEKESED
Nää.
Nää! Nää!
Nää, nää, nää.
- Nägemist. - Nää, nää.
Organite kuhi ilma eneseteadlikkuse sädemeta ajus
ja südameta, mis verd pumpaks.
Lihtsalt lihuniku vaagen pühapäevaseks lõunasöögiks.
Nõndaks, kes soovib organid paika panna?
Ja kes oskab öelda, kas inimestel ja loomadel on üldse vahet?
Julgelt.
Lapsepõlves te ju panite killumänge kokku, eks?
Kas ainult minu arust on keeruline keskenduda, kui koletis räägib?
Ta on erakordne kirurg.
Tema teadustöö on teedrajav. Tema isa asutas selle koha.
Kas sa arvasid, et oled kutsutud vestlusest osa võtma, Max McCandles?
Ära järelda seda pelgalt füüsilise läheduse põhjal.
Keri perse, vanapoiss. Hangi endale ülikond.
Kas te arvate tõesti, et maks käib sinna?
Kas võib küsida, mis mõtet on neid sisse tagasi panna?
Minu lõbustamiseks.
Härra Max McCandles!
Jalutame loengu lõppedes koos.
Teie töö.
Kas teile meeldis?
Seal oli märke harilikust ajust, mis küünitab keskpärasuse poole.
- Aitäh. - Ma vajan projekti juures assistenti.
Suurima rõõmuga.
- Kas te olete usklik? - Ma usun Jumalat.
- Mind või taevaisa? - Humoorikas, nagu teid tihti...
See on minu enda nali.
Pole vaja seda mulle selgitada.
See on saatana töö.
Kas te habet ei soovi kasvatada?
Näen välja nagu suur kaelasidemega koer.
Lastele meeldivad koerad.
See töö.
Jah. Tulge.
God! God.
God.
- Tere. - Tere.
Bella, see on hr McCandles.
Tere, Bella.
- Vrii. - Veri.
- Oivaline.
Mul pole häda midagi.
Väga ilus debiilik.
Ta sai ajuvigastuse.
Ma parandasin selle ära.
Tema vaimne vanus ja keha pole veel päris sünkroonis.
Keel areneb. Ta teeb kiirenevas tempos edusamme.
Ta on rabav.
Ma pean tema arengut põhjalikult registreerima.
Kas te teeksite seda minu heaks?
See oleks suur au.
Pii!
Jah, see on tõesti erutav, Bella.
"Pii." Minu arust ta...
Proua Prim!
Piss.
Kas sulle ei maitse suitsuheeringas?
Mulle on see päris meeltmööda.
Minu arust on seda hommikul hea...
Bella lõikab ka?
Bellale ainult surnud.
Ainult surnud.
Plärts! Plärts, plärts.
Siuh!
Jookse!
Siuh.
Ta omandab 15 sõna päevas.
Tema koordinatsioon on parimal juhul ebastabiilne.
Õhtuti teeb ta edusamme.
Tema juuksed kasvavad kahe päevaga 2,5 cm.
- Tema juuksediagramm on siin. - Suurepärane.
Te võite minna. Homseni.
Söör, kust ta tuli?
Ma usun, et teie töö on andmekogumine.
Annan teada, kui peate ka totraid küsimusi esitama.
"Ja kui nad metsast tagasi tulid,
"oli ta jälle oma emme ja issiga koos.
"Nad sõid sel õhtul õhtusöögiks torti, kuni süda pahaks läks.
"Nad olid nii õnnelikud, et jälle koos olid."
Sina mu issi, God?
- Ma... - Prim ütles pole.
Bella eikuskilt tüdruk.
Kus see on? Eikuskilt?
Sa oled orb.
Sinu vanemad surid.
Sina lõikasid siis mu vanemad, God?
Ei.
Nad olid mu sõbrad.
Nad olid vaprad maadeavastajad.
Nad hukkusid Lõuna-Ameerikas maalihkes.
Nad avardasid meile tuntud maailma piire
ja maksid selle eest.
Aga ainult nii tulebki elada, Bella.
Nad saatsid sind minu juurde, et ma sinu eest hoolitseksin.
Surnud?
Ma kardan küll, kullake.
Vaene Bella.
Aga armastab God.
Maga siin.
Ei.
Head ööd, kulla Bella.
See, vanemad.
Peruu, jah.
Miks sa raamat kirja iga pähkel?
Ma pean su toitumise kirja panema.
Kui mitu?
Räägi Bella teised kohad.
See on Lissabon Portugalis.
Lõuna-Prantsusmaa. Alpid.
Austraalia.
Kauge ja ohtlik maa, nii inimeste kui loomade poolest.
Bella tahab näha maailm.
Ära...
Bella.
Bella, meil pole lubatud sinna üles minna.
Lähme parem...
Bella.
Ei.
Bella, see on ohtlik.
Bella.
Ei, Bella.
God.
Välja pean minema.
Välja? Ei, me töötame.
Tahad sõrmi lõigata?
Candles vii mind. Candles.
Muidugi ma võin, kui...
Ei.
Jah. Välja!
Kas ta on kunagi väljas käinud?
Ei.
Ma olen loonud Bellale täiuslikult meelelahutusliku ja turvalise maailma.
Kohe.
- Bella. - Kohe!
Kohe!
Bella.
Tead, väljas võivad nii paljud asjad sind tappa, Bella.
Surnuks tappa?
Maod, tõllad, terava nokaga linnud, maavärinad,
mürgiste rohuseemnete sissehingamine.
Bella.
Bella. Vaata.
- Tapa see. - Mida?
Miks sul naljakad pöidlad, God?
Kui ma olin veel väga väike,
kinnitas isa mu pöidlad väikesesse raudlaekasse,
et näha, kas ta suudab kontide kasvamist pärssida.
See tegi nii meeletult haiget,
et pisarate tagasihoidmiseks
vahtisin ma ainiti oma teisi sõrmi
ja hakkasin ainult vaatlemise teel
epidemioloogilisi elemente analüüsima.
Kui isa tagasi tuli,
naeratasin ma tema üllatuseks.
Püha jumal.
Ta oli ebatavalise mõtteviisiga mees.
Aeg minna.
Torm läheneb.
Miks te peate teda nii hirmutama?
Ta on eksperiment
ja ma pean tingimusi kontrollima,
et moonutamata tulemusi saavutada.
Seis! God, lähme!
Ei, Bella.
Bella tahab jäätis kõndida.
Ei.
Bella tahab!
Minu nägu. Inimesed kardavad Godi.
Naeravad Godi üle.
God armas.
Nagu koera nägu.
Just nii.
- Seis! Mina kõnnin. - Ei!
Praegu ei? Või mitte kunagi?
Lihtsalt ei.
- Bella! - Ei!
- Ei! Ei! Ei! - Bella!
Ei!
- Vabandust. - Ei!
Ei!
Anna andeks, kullake.
Taevas halasta.
funktsionaalsus Tagatud
Mida te temaga tegite?
Miks te teda peidate?
Rääkige, mida see kõik tähendab, või ma pöördun politseisse.
Heameelega, sest see on rõõmus lugu.
Haruharva saab keha, ehkki surnukeha, nii peatselt pärast elu.
Koolnukangestust polnud veel.
Keha polnud täielikult jahtunud.
Pulss puudus.
Aga elektriimpulsse oli veel, nii et oleksin võinud teda elus hoida.
Aga te ei teinud seda.
Ma ei teadnud midagi elust, mille ta hülgas,
kuid ta vihkas seda nii väga, et eelistas sellest loobuda,
ja igaveseks.
Mida ta tunneks,
kui ta oleks tõmmatud välja hoolega valitud tühjast igavikust,
ja oleks sundkorras pandud mõnda meie personalinappuses
halva varustusega hullumajja, parandusmajja või vanglasse?
Meie kristlikus riigis on enesetapp kas nõdrameelsus või kuritegu.
Mis õigusega mina ta saatuse üle otsustan?
Ent mind tabas ka arusaam.
Kogu mu teadustegevus oli viinud selle hetkeni.
Saatus oli andnud mulle surnukeha
ja elusa väikelapse.
See oli ilmselge.
Oli või?
Imiku aju välja võtta
ja täiskasvanud naise sisse panna, ta ellu äratada ja tulemust vaadelda.
Issand!
Ta teab?
Ei.
Kes ta oli?
Pole aimugi.
Aga kas oleks parem, kui maailmas poleks Bellat?
Proua Prim?
Bella avastas võib olla õnnelik, kui tahab.
Sul hapu nägu, aga teen korda.
Silmad kinni.
- Ei! - Oota. Võtab üks hetk.
Ta krabas mu kingust kinni.
Ta on haige!
Bella.
Bella avastas midagi, mida pean jagama.
Vaata.
- Aga kui panen kurk sisse? - Ei.
Bella!
Lõpeta kohe enesega tegelemine.
Mida?
Viisakas seltskonnas seda ei tehta.
Lihtsalt ära tee seda.
Mis... see on?
Minu isa võttis mu maokorpuse ja maolukuti näärmed välja,
nii et pean ise maomahla manustama.
Miks ta küll seda tegi?
Et avastada, mida keegi ei teadnud.
Selgus, et ideaalolukorras läheb meil neid vaja.
Bella...
Sa pole söönud.
Ära tee seda.
Head ööd.
Ööd.
Tead, ma olen tegelikult romantiline hing, Max.
Mida?
Ma usun, et näen sinu ja Bella vahel armastust.
Ma... Ta on...
Ehk peaksid sa temaga abielluma.
Mida?
Ta vist armastab sind.
Ma olen näinud, kuidas inimesed teineteist armastusega vaatavad,
ise vaatleja rollis olles.
Mõistagi mitte katseisikuna. Ma näen seda.
Tõesti?
Ma...
Mul on tema vastu tõesti tundeid.
Niisiis sa teeksid seda?
Vii Bella välja.
Bella...
Ma...
Naljakas tunne?
Tee Bella.
Mul tekkis küsimus,
kas te kasvatate teda võibolla endale armukeseks.
Ma tean, et see on sünge ja vääritu mõte.
Nii et te ei heida temaga ühte?
Spermapurse suudab minus ainult siis homöostaasi tekitada,
kui sellega kaasneb kõrgemate närvikeskuste kestvam stimuleerimine.
Nende surve sisenõristusnäärmetele muudab minu verekeemiat
mitte mõneks spastiliseks hetkeks,
vaid mitmeks päevaks.
Mida?
Ma olen eunuhh ega saa teda keppida.
Minu kehas seksuaalse reaktsiooni tekitamine
nõuaks Põhja-Londonit valgustavat elektrikogust.
Pealegi näivad mu isalikud tunded
seksuaalseid mõtteid üles kaaluvat.
Palun oma süngete mõtete pärast vabandust.
Need pole üldse sünged.
Meeste, või tegelikult igasugune seksuaalsus on ju ebamoraalne.
Mitte igasugune, söör.
Kas sa soovid temaga abielluda või mitte?
Ma soovin sinuga abielluda. Hakka mu naiseks.
Puudutame teineteise genitaale.
Ei.
Ma ei soovi sind ära kasutada.
Sa oled eriline.
Pärast abiellumist.
Ühel tingimusel.
Ka tema peab seda soovima, arusaadavalt.
Sel juhul kahel tingimusel.
See, mida mainisid,
ja te peate alati elama siin minu juures.
Ma lasen seadusliku lepingu koostada.
Selle lepingu tunnistajateks
Pentsik leping.
Seal on mitu õigekirjaviga.
Ma kinnitan, et need ei mõjuta juriidilist siduvust.
Ta peab olema eriline naine, et sellist sidumist õigustada.
Palun vabandust, ma pean tualetis käima.
Kas te olete viieaastane, et ei suuda kinni hoida?
Nõrk põis, nagu mu isal enne mind ja vanaisal enne teda.
Teil võib eesnäärmevähk olla. Tegelge sellega.
Hea küll.
Kindlasti preili Bella Baxter, nagu lepingus kirjas.
Tere päevast, külastav mees.
Tahate mu kübarat?
Kas see sobiks mulle?
Jah.
See on napakalt hea.
Ma pidin kohtuma naisega,
kelle pärast koostatakse teda vangistav abieluleping.
Mis mõttes?
Te peate elama siin,
võite härra Max McCandlesi ja Baxteriga välismaale sõita,
aga linna ei tohi jalga tõsta.
Või nii.
Nad armastavad mind väga.
Ma mõistan põhjust.
Pean teid näpistama, et näha, kas olete päris.
Te ei näp...
Kes te olete?
Härra Duncan Wedderburn.
Tee lahti.
Kuidas te siia üles saite?
Ma ronisin.
Vaatasite mind kaua?
Mitte kaua.
Te ei näinud, kuidas ma endale ise õnne tekitasin, ega ju?
See pole viisakas, ma tean.
Ma ei hooli viisakast seltskonnast.
See on kuradi igav.
Hävitab hinge.
God ei usu hinge.
Jumal peaks olema hingeidee tegelik autor.
Godwin Baxter?
See kõrbenud peni.
Mis lugu temaga on?
Sa oled vang ja ma kavatsen sind vabastada.
Sinus on peidus üks näljane olend,
kes igatseb kogemuste, vabaduse ja puudutuste järele.
Sa soovid tundmatut näha ja seda tundma õppida.
Sa küsid, miks ma siin olen?
Ma sõidan reedel Lissaboni ja kutsun sind kaasa.
Lissaboni Portugalis?
Seda Lissaboni ma silmas pean.
God ei luba seda.
Seepärast ma ei küsigi temalt.
Ma küsin sinult.
Bellal pole sinuga vist turvaline.
Kohe kindlasti... mitte.
Kas võin saada hetke väärtuslik aeg, kallis God?
Muidugi, Bella.
Ma tahtsin sulle suurt uudist rääkida.
Bella peab käib elevusest ringi.
Mis uudist?
Täna südaööl
põgenen ma salaja koos Duncan Wedderburniga.
Mida?
Sa soovid mind peatada.
Ma peatangi su.
Sa hoiad Bellat liiga kinni.
Ma pean laias ilmas käima.
Me võime reisida.
Sina, mina ja Max, kellega sa, tuletan meelde,
kihlatud oled.
Ma abiellun Maxiga,
sest ta näib selleks sobivat,
aga enne seiklen koos Duncan Wedderburniga,
kes minu arust hoolib vähe, kas ma kahju saan,
aga on samal ajal ka huvitav.
Ma ei luba sul minna.
Suudle mind ja saada mind teele.
Kui sa seda ei tee,
paneb vihkamine Bella seest mädanema.
- Vihkamine? - Vihkamine.
Paki asjad lahti, Prim.
Godwin rääkis mulle su plaanist.
Ma ei süüdista sind, Bella.
See mees on lurjus ja võllaroog.
Tal on salakaval oskus naiivse naise naha alla pugeda.
Peamiselt see, kuidas ta mind vaatab.
Ja tema käed Bella jalgade vahel.
Ta sosistab sõnu, mida ma ei kuule,
aga keha läheb kuumaks.
Issand, Bella.
Me oleme kihlatud.
Ma armastan sind.
Kui tagasi tulen, siis abiellume
ja oleme õnnelikud nagu kaks tuvikest oksal.
- Kas ma vajab reisikübarat? - Ei!
See ei sobi üldse.
Välistatud!
Ma tegelen selle mehega ise.
Ma peksan ta nägusa näo vere- ja kondipudruks!
Max, sa oled õhevil,
ja mina olen ka teistsugust Maxi nähes.
Palun vabandust,
aga ma ei luba mehel, kellel on ainult halvad kavatsused,
ja kelle südames pole sinu vastu tundeid, sind eksiteele viia.
Ma löön ta kuradi pea sodiks.
Bella? See...
Bella.
Hüvasti, hilisem tuvi.
Ma näen sind pärast suurt seiklust.
God?
Ta on läinud.
Joon hommikusöögiks portveini.
See on veidralt maitsev.
Miks te teda ei peatanud?
Tal on vaba tahe.
Nüüd on ta seal üksinda.
Küll ta hakkama saab.
Ma olen narr. Oleksin pidanud ta peatama.
Me oleme teadlased.
See emotsionaalsus on ebasünnis.
Loodan, et temaga on kõik hästi.
Sa oled kõige ilusam naine, keda ma näinud olen.
Ma ei hakka valetama, olen paljudega olnud.
Proua Prim nimetas teid hundiks, kelle peal on saja naise lõhna.
Ta pehmendas seda.
Hea küll. Austrid.
Kas oled neid varem söönud?
Ei ole.
Puhasta, lutsi, rüüpa.
Ülemeelik.
Oota. Bella.
LISSABON
Nunnad ja mungad kasutasid munavalgeid rõivaid pestes tärklisena,
munakollastest tegid aga neid koogikesi.
Kuidas neid süüa?
Oletan, et suuga.
Neid ei tohi süüa ühe peenutseva lehe haaval,
vaid tuleb isukalt sisse hingata nagu elu ennast.
Uskumatu.
Kes need tegi? Me vajame rohkem.
Rohkem ei saa, ühest piisab. Rohkem on liiga palju.
On siesta aeg.
Mis on siesta?
Miks inimesed ainult seda ei tee,
kogu aeg?
Noh, ma ei tahaks ennast kiita,
aga sind keppis just kolm korda parimatest parim.
Tõenäoliselt ei suuda ükski teine mees sulle sellist naudingut tekitada.
Mul on sinust kahju.
Siis hakkan ma ainult sinuga raevukalt kargama.
Raevukalt kargama?
Hea väljend.
Ma olen puhanud.
Teeme uuesti.
Uuesti?
Kahjuks
on isegi minul piirangud.
Mehed ei saa kogu aeg rohkem teha.
Kas füsioloogiline probleem?
Meeste nõrkus?
Noh...
Võimalik küll.
Ma soovitan sul, kui juba hilja pole,
minusse mitte armuda.
Mul on väga vähe pakkuda
püsivuse mõttes.
Ainult seiklust.
Selge.
Magame nüüd.
Takso, proua?
Tere õhtust...
Duncan Wedderburn.
Bella, kus sa käisid? Sa kadusid.
Ei kadunud.
Keegi ei saa lihtsalt kaduda.
Mida?
Kas saab kaduda?
Ei, muidugi mitte. Mis jutt see on?
Kus sa käisid?
Ma tahtsin koogikest, aga siis juhtus seiklus.
Ma ei osanud tagasi tulla, aga siis kuulsin seda.
Trammi.
Ma kõndisin selle müra suunas ja leidsin selle.
Bella hämmastuseks.
Minus on maadeavastaja verd.
Bella, ilma minuta on ohtlik väljas käia.
Ma olen seigelnud, leidsin vaid suhkrut ja vägivalda.
See on väga veetlev.
Minuga on kõik hästi.
Pean nüüd pikali heitma ja sina pead mu peale heitma ja raevukalt kargama.
Kitty.
Kas sa nägid Londonis Wilde'i uut etendust?
Võrratult vaimukas.
Mulle väga meeldis.
"Käekotis."
Bella.
Mida?
Miks seda suus hoida, kui see vastik on?
Seda olen ma ennegi Geraldile öelnud.
Kui teile kohale jõudis.
Sa oled tõesti nurjatu.
Sest sa pidasid silmas tema peenist.
Duncani oma on vahel soolakas.
Püha jumal, Bella.
Ma pean sellele titele äigama.
Bella.
Sinu käitumine on mõistusevastane.
Käitu korralikult.
Toit ajas mind öökima,
tita on tüütu
ja naine räägib igavat juttu.
Tule lauda tagasi
ja piirdu nende kolme väljendiga:
"kui võrratu!", "vaimustav"
ja "kuidas küll saiakesed nii krõbedaks said?" Jah?
Sa teed Bellale haiget.
Vabandust.
Mõistlik jutt ei jõudnud kohale.
Lähme.
Kas sa naudid Lissaboni, Bella?
Vaimustav.
Kitty, kuidas su kulla isal läheb?
Ta on väga haiglane.
Kardan, et ta ei näe aasta lõppu.
Kui võrratu.
Kuidas küll saiakesed nii krõbedaks said?
Püha jumal.
Mis on?
Temalt.
"Mul hästi. Lissabon.
"Suhkrukoogike lakub mind päev otsa."
Ma vähemasti loodan, et see on üks lause.
- Kas nad... - Kepivad?
Jah.
Ning...
ta imeb trammi.
KALLIS GoD MUL HÄSti. LiSABON
Kas sinu pea valutab ka, Duncan Wedderburn?
Ja mul on ka hirmus nälg.
Kus kurat sa käisid?
Victoria Blessington?
Ma pole sind mitu aastat näinud.
Ja ikka veel pole,
sest ma olen Bella Baxter,
imelik sulgedega naine.
Palun vabandust. Olin kindel, et olete tema.
Nojah.
Kas läheme?
Steik, kala,
väikesed pruunistatud asjad pottides,
mida söövad need vanad täpilised inimesed seal.
Ma ei taha karamellipotte.
Muidugi mitte. See kõik oli Bellale.
Telli, mida soovid.
Sa oled pahane Bella käimiste ja seikluste pärast.
Aga ometi peame avastamas käima,
nagu ütles Duncan Wedderburn Bella Baxterile
Lissaboni armuloo esimesel päeval.
Peab paika.
Saa aru, et ma pole elanud mujal kui Godi majas.
Mida?
Bellal nii palju avastada.
Ja sinu kurb nägu
laseb mul avastada vihaseid tundeid sinu vastu.
Nojah.
Minust on saanud see, mida ma vihkan,
klammerduvalt painav armuke.
Ma olen selliseid lahti kangutanud, aga nüüd olen ise samasugune.
Persse!
Sa oskad ennast hoobilt vabaks lasta, nagu ma isegi.
Miks sa kogu aeg nii teed?
See mees seal pilgutas mulle korduvalt.
Ma pilgutasin vastu.
Vist viisakuse pärast.
Me läheme linna tantsima. Palun tulge kaasa.
Ma pole kunagi linnas tantsinud.
- Duncan! - Ei tohi!
Sa oled püstihull.
Ära räägi enam, sest su hääl ajab Bella vihaseks!
Küll ma räägin.
Kui mul on midagi öelda...
No nii.
Mis see on?
Üks mees õpetas mulle malet
ja ütles, et tema arust on mul kõige pehmem nahk, mida ta puudutanud on.
Ja mina ütlesin, et sel juhul tuleks proovida reite sisekülge,
sest seal on kõige siledam marrasnahk.
Me proovisime järele
ja see oligi kõige pehmem.
Arvasin, et võibolla pole need võrdselt pehmed.
Tõepoolest polnud.
Seepärast panin märgi maha, et jääks meelde, kumb reis.
pehme pehmem
Kuhu jäi keelemäng, mida sa teha tahtsid?
Kas see jääb nüüd ära?
Sind vaevab miski.
Kas ta magas sinuga?
Ei, me olime müüri ääres.
Kas sa kargasid temaga raevukalt?
Ei. Ta lihtsalt limpsis mu kliitorit.
Mul oli vaja kuumust välja lasta, see toimus minu palvel.
Ka sina võid minuga keelemängu teha,
nii et ma ei mõista seda keerulist tunnet.
Kas sa nutad nüüd?
Sa oled segadusseajav inimene, Duncan Wedderburn.
Maks.
Väike sisselõige
on täiesti piisav.
Ma kloroformisin terve hommiku kitsi.
Tõmbasin seda ilmselt liiga palju sisse.
Ma söandan pakkuda, et Bella äraolek pahandas teid.
Liitrite kaupa portveini,
nuuksed, mida ma öösiti kuulen.
Püha jumal, mees! Sa vatrad nagu imbetsill!
Ta läks ära!
Ma olen teadlane.
Ma pean ainult projektiga jätkuvalt edasi tegelema.
Muud midagi. Pean järgmise asja käsile võtma.
Meie tunded tuleb kõrvale jätta.
Kas minu isa oleks suutnud tulise rauaga
mu genitaale märgistada, nagu ta seda tegi,
kui ta poleks teadust ja progressi esikohale pannud?
Teid märgistada?
Otsime ühe keha.
Mille?
Tere. Hommikust.
Tere hommikust, kullake.
Ma pole sinu seiklusjanu eriti toetanud.
Mul on sulle nüüd üllatus.
Roni sisse.
- Me vahetasime hotelle? - Vaata aknast välja, Bella.
- Me oleme laeval? - Just.
- Tahad Bella merele vangistada. - Soovin sulle uut seiklust pakkuda.
Küllap on sind siin küll lihtsam leida.
Tule, riieta mind lahti.
Ratsuta minuga.
Ja siis teeme vööritekil kokteilid.
Bella.
Bella!
Sinine. Sinine. Sinine.
Situd mu peale?
Rajakas!
Proua.
Millal me peatume?
Ateenas. Kolme päeva pärast.
LAEV
See naine süttis põlema, vaata.
Ma tean, et oled mu peale pahane.
Andesta, et ma sind röövisin, aga see oli armastusest.
Romantiline vemp. Ära ole selline vitt.
- Ma tahan juua. - Muidugi, kullake.
Laev on vahva, maailm vajab avastamist.
Kas sa armastad mind? Mina armastan sind.
Kirjelda elemente, mida ma peaksin endas kindluse mõttes otsima.
Seda kas tunneb või mitte.
Seega pole see tõestatav, nagu God ütleks.
- Kuidas empiiriliselt hinnata? - Mida sa lämised?
Kes sa oled?
Sa ei tea, mis banaanid on, pole malest kuulnudki,
aga tead, mida "empiiriliselt" tähendab.
Bella tahab juua. Olen seda kaks korda öelnud.
Ma pole kunagi midagi sellist tundnud.
Kas see on sulle tõeline?
Empiiriliselt vist küll.
Mul sai tint otsa.
Sel juhul saad tinti juurde, mu arm.
Tere, huvitav vanem naine.
Ma pean teie juukseid puudutama.
Märkasin sinu juukseid ka.
Need on nagu siid läbipaistval ja ergaval munal.
Need uhked sõnad erutavad mind miskipärast.
Nägin sind seal koos nägusakesega.
Valged hambad ja kõva munn.
Duncan Wedderburn.
Ka tema hambad on kõvad. Ka tema peenis on valge.
- Voodis hea, ma loodan. - Ta on mu ainus.
Aga ta suudab terves mu kehas kutsuda esile erakordseid tundeid,
mis panevad mind rõõmust kilkama.
Ma soovin ka tema keha, kuju, laipa merre visata.
Kas see mees kargab sinu peal?
Ei, üldse mitte.
Mind pole 20 aastat läbi tõmmatud.
Mida?
See on kohutav.
See ei valmista mulle erilist muret.
Aastate möödudes
valmistab mulle suurt muret see, mis mul kõrvade vahel on.
See, mis jalgade vahel on...
aga palju vähem.
Meeleheitlik põhjendus, Martha.
See on Harry Astley.
Ära tema sõnu liiga südamesse võta.
Ta on küünik.
Proua.
Mina olen Bella Baxter.
Ma ei tea, kes "küünik" on.
Bella.
Tint.
Duncan Wedderburn, ma kohtusin sõprade, kolleegide, kaaslastega.
Harry Astley.
Tema on Martha.
Ta on minu uus sõber, keda pole 20 aastat kepitud.
Kas pole mitte hämmastav?
Loodetavasti rõõmustad sa ennast kätt jalge vahele toppides.
Püha jumal, Bella, ära räägi sedasi.
Viisakas seltskond. Unustasin.
Viisakas seltskond
on hävituslik.
- Tõesti? - Jah, selles on tõeiva.
Me kõik olime sellega nõus.
Mis puudutab küsimust mu käe kohta.
Vahetevahel küll.
See on väga julgustav uudis.
- Me sööme kõik koos õhtust. - No tegelikult...
Me kõik oleme laeva peal, kust pole pääsu,
ja oleme maailmas, mida nautida, läbida, ümber mille sõita.
Või kas sõbrad on talle keelatud, hr Wedderburn?
Rõõmuga.
Abiellu minuga.
Mida?
Ma tahtsin sind kõrvale heita.
Sind paari kuu pärast pakkima saata, aga ma ei suuda.
Ütle, et sa abiellud minuga. Keegi pole mu südant võitnud nii nagu sina.
See on keeruline,
sest olen kihlatud härra Max McCandlesiga.
Mida?
Minu käe on võtnud keegi teine.
Ma kuulsin seda ütlust, kuid ei saanud sellest aru.
Ei võeta ju ainult kätt, vaid kogu kupatust, eks ole?
Sa põgenesid koos minuga tema eest.
Sündmuste sellise kirjelduse mõte jääb mulle arusaamatuks.
Sa valisid tema asemel minu.
Ajutiselt.
Lõbu pärast.
Ma viskan su raisa üle parda!
Kas sa soovid minuga abielluda või mind tappa?
- Kas selline ettepanek? - Ei.
Lähen kasiinosse.
Pole lugu.
Ta hakkab harjuma.
Proovime uuesti.
Üldine motoorika areneb aeglaselt,
aga sina teed kiireid edusamme.
Felicity.
Mitte eriti kiireid.
Ma loen Emersoni.
Ta räägib meeste täiustamisest.
Ei tea, miks ta naistele nõu ei anna.
Võibolla ta ei tunne ühtegi.
Püüa Goethet lugeda.
Filosoofia on ajaraiskamine, Bella.
Tõesti? Räägi edasi.
Ei, Harry, va närukael.
See on lahutamatu osa.
Inimesi ja ühiskonda on võimalik täiustada.
Kõige eesmärk on paremaks saada, edusamme teha, areneda, kasvada.
Ma tean seda enda puhul, ja olen kindlasti kõigi indikaator.
Usu mind, sa oled kahtlemata unikaalne, Bella, igas mõttes.
Aga enda täiustamine filosoofia kaudu
on inimeste katse põgeneda tõiga eest, et me kõik oleme julmad loomad.
Me sünnime ja sureme sellistena.
See on sünge vaatenurk, Harry.
Bella.
Hingame värsket õhku...
meie kajutis.
Aga need kaks tülitsevad
ja Bella peas ja südames põrkavad ideed ringi
nagu laternad tormiga.
Sa loed nüüd alati, Bella.
Sinu imearmas kõnestiil hakkab kaduma.
Ma olen muutlik pidupäev,
nagu me kõik.
Vähemasti Emersoni sõnul, kuigi Harry talle vastu vaidleb.
Tule. Lihtsalt tule.
Sa varjad päikese ära.
Mida?
Tule.
Pole mahti, joon kõvasti.
Kaotan sama kõvasti.
Ma pean Marthaga kohtuma.
Martha.
Tema ongi murekoht.
Ma viskan selle lõhnastatud lihakoti üle parda.
Lase käia.
Martha!
Kus ta on?
Kus sa oled, persse.
Kus ta on?
- Kuhu sa lähed? - Ta lendab üle parda.
Imetore!
Ma ei osanud arvatagi, et mind mõrvatakse.
Kui dramaatiline.
Ta on rõõmuga valmis surema. Vabandust, et segan.
Põnev.
Olen baaris.
Sa oled pannud mind mõtlema, juurdlema
ja mõtisklema ideede üle, mis on valed,
ekslikud ja absurdselt tüütud,
nii et ma ei saa magadagi.
Et siis...
Sa ütled, et kõik on julmad.
Mina pole nõus, eitan seda,
ja ütlen, et mitte.
Aga kui ma Duncaniga olen,
pulbitseb julmus minus pinnale.
See näitab head otsustusvõimet.
Ta on ilus juhmard.
Ei.
Ma ei soovi julm olla.
Ma pean endas seda tahku täiustama.
Sa ei tunne maailma.
Ja sa kardad seda.
Ei karda.
Kas sa tahad näha, milline maailm tegelikult on?
Ma näitan sulle.
Jah.
Muidugi.
ALEKSANDRIA
Kas sa seda kuuled?
Mis see on?
Palju surnud lapsi.
Kindlasti on palav.
Me peame neid aitama.
Kuidas seda teha?
Kui me sinna alla läheme,
siis püüavad nad meid kinni, röövivad paljaks ja vägistavad.
Ja kui nemad oleksid siin ja meie seal,
teeksime nendega sedasama.
Bella.
Me asume teele, proua.
Aga ma pean tagasi minema.
Ma pean andma selle raha hotelli lähedal vaestele,
kes elavad slummis.
Meie jääme kaldale, proua.
Me võime seda ise teha.
Tõesti?
Muidugi.
See on teist helde.
Nad vajavad raha.
Kõik vajavad.
Aitäh.
Sina! Kutsu mulle kapten. Me leiame selle kuradi varga.
Bella!
Meid rööviti!
Ma võitsin.
Ma võitsin kõik,
nagu ei kunagi varem.
Ja nüüd on see kadunud.
Sind ei röövitud.
- Mina võtsin selle. - Milleks?
Mina võtsin selle.
Olen nii väsinud.
Võibolla on ainult mu hing väsinud.
Mu hing on kokku varisenud, kortsus,
laiaks litsutud, Duncan Wedderburn,
selle pärast, mida olen näinud.
- Kas kaptenit pole vaja kutsuda? - Keri perse, või löön hambad kurku.
Hea küll.
Kus see on?
Sa peitsid selle ohutusse kohta.
Ma jätsin purjus peaga raha vedelema. Milline kergendus.
Ma ei peitnud seda ära.
Andsin selle neile vaestele inimestele seal.
Raha ise on haigus,
ja selle vähesus.
Ja mis õigusega
vedelen mina sulgvoodis,
sellal kui surnud lapsed
vedelevad kraavis?
Duncan.
Mida sa tegid?
Ma ootan nüüd trööstivat kallistust.
Sina...
Ma pean midagi maailmale pakkuma.
Ometi pole mul midagi.
Ainult pisut raha.
Bella Baxteril on halb päev.
Kus mu kuradi raha on?
Ma just ütlesin sulle.
Ma andsin selle vaestele.
Ma käskisin sul perse kerida!
Stjuuard andis mulle teada,
et teil pole ehk piisavalt raha oma arve tasumiseks.
- No ma... - See on ilmselt tõsi.
Ma andsin kogu raha toredatele meestele,
et nad annaksid selle edasi
vaestele slummis.
Teid tõstetakse järgmises sadamas kaldale,
seni aga peate leppima meeskonna toidunormiga.
- Head õhtut. - Kuidas te julgete?
"Surnud pimedad lapsed
"hammustasid Harryt.
"Minu suu
"oli verd täis."
Vaene Bella.
Ta on omadega läbi.
Surd PMEDAD LPSED AMUSTASID HARRYT. MINU SU OLLI VERDTäIS
- Kuidas käsi on? - Korras.
Mul on kahju.
Sa püüdsid aidata mul mõista.
Ei. Ma tahtsingi sulle haiget teha.
Ma ei suutnud näha kelleski sellist rumalat ja ilusat õnne.
See oli minust julm.
Minul pole kahju.
Maailma tundes saan ma seda paremaks muuta.
Ei saa.
See ongi asja mõte.
Ära võta omaks valesid, mida levitavad religioon,
sotsialism,
kapitalism.
Meie liik on omadega perses.
Tea seda. Lootus on purustatav.
Realism mitte.
Kaitse ennast tõega.
Ma saan nüüd aru, kes sa oled, Harry.
Lihtsalt üks murtud poisike, kes ei suuda maailma valu taluda.
Küllap vist.
Hüvasti, Harry.
Meid visatakse Marseille's kaldale.
Miks sa tema juurde jääd?
Arvan alati, et läheb paremaks.
Muidugi mõista.
PARIIS
Ma olen kuulnud suuri jutte Pariisi ilust.
Ma taon su koeraraisa surnuks.
Kuradi...
Pariis ilma rahata.
- Mida sa soovitad meil teha, Bella? - Otsin meile hotelli.
Ära muretse.
Mille eest? Meil pole raha.
Kas see pole huvitav eksperiment?
Meil pole midagi.
- Kuidas me nüüd elame? - Ma ei tea!
Täpselt, see ongi eksperiment.
Me oleme nüüd vaesed.
Paljud seiklejad on sellega kokku puutunud.
Näiteks Robinson Crusoe.
Egoistlik, mõtlematu ja hoolimatu mõrd.
Ma pole mõtlematu, Duncan.
Ja kuigi vastab tõele, et minu võime
asju loogilise tagajärjeni läbi mõelda pole just
tugev,
aitasin ma neid kannatavaid inimesi.
Ma laostasin meid,
nagu sa mainisid,
aga ma usun, et tegutsesin heasoovlikult.
Pea lõuad, raisk.
Ma otsin meile hotelli.
Tere päevast, proua.
Tere päevast, mu kulla värske Inglise roos.
Kas see on hotell?
Meil on toad.
Kas otsid tööd?
Kui palju tuba maksab?
Küsin sinult 10 franki tunnis.
Sina küsid neilt 30.
Kõik on rahul.
Või nii.
Monsieur Chapelle.
Värskelt Londonist tulnud.
Tere.
Hakka siis minema.
Ma olen nüüd segaduses.
Kas sa ei tulnud siia tööle?
No kuule.
Maga temaga, lase ennast pisut nussida,
ja teeni häid franke.
Või nii.
Ta maksaks mulle selle eest?
Jah.
Kui sul on raha vaja,
siis see on lühim tee selleni.
Mind pole ükski teine mees nussinud,
aga ma olen selle peale mõelnud.
Ja mul on raha vaja.
Ma usun, et see on asjaolude kokkulangevus,
mida võib lausa saatuslikuks pidada.
Teeme seda.
Tuba number 16.
Mis su nimi on?
Salapärane.
Kas teeme mulle pisut soojendust...
Tere päevast.
Šokolaadieklääri?
Ma sain raha ja pisut valgustust.
Sa varastasid selle?
Sa oled alati öelnud, et oled maailma parim magataja,
ja ma polnud ühegi teisega olnud, seega ma ei teadnud, kas see on tõsi.
Aga nüüd ma tean.
Ja ta oli kohutav.
Ta tegi hirmsaid hääli, kui ennast minusse suskas.
Ja ainult kolm tõuget, Duncan Wedderburn, oli talle piisav.
Ma surusin naeru alla,
viisakusest mõistagi.
Võtsin tema raha. Tänasin teda.
Naersin kogu tee meile neid eklääre ostma minnes
ja meenutasin soojalt
meie raevukalt higiseid öid.
Sa keppisid raha eest?
Ja eksperimendina.
Ja see on meie suhtele hea, sest tagab sulle mu südames sooja koha.
Mu süda on viimasel ajal su tihkumisse ja vandumisse tuhmilt suhtunud.
Sa oled koletis. Hoor ja koletis.
Deemon, kes saadeti põrgust
mu hinge ribadeks rebima.
Et karistada mu pisikesi patte
hävitava tsunamiga.
Võtad mu südame ja venitad seda nagu koorekommi,
et mind maatasa teha.
Ma vaatan sind ja näen ainult inetust.
See viimane osa oli põhjendamatu ja arusaamatu,
sest sinu oodid mu ilule on olnud igavad,
ent lakkamatud.
Ja see lihtne tegu,
et lasin võõral mehel endaga ratsutada,
kustutas kõik selle?
Persse!
Sa hoorasid ringi.
Sa kavatsed nüüd selgitada, et see on halb.
Kas sinuga on võimatu võita?
See on halvim asi, mida naised teha saavad.
Me ei abiellu kohe kindlasti mitte.
Ma olen ekslik ja eksperimenteeriv inimene
ja vajan andestavama loomuga abikaasat.
Vitt!
Ma näen nüüd, et selline sa pole.
Meie seiklus on ilmselgelt läbi.
Ma ostan sulle pileti Londonisse.
Sul oli raha
kogu see aeg?
See on Godi raha.
Hädajuhtumiteks.
Meil on juba mitu nädalat hädajuhtum olnud!
Ma uskusin sinusse kogu aeg,
et sa oled ülesande kõrgusel.
Aga nüüd ma näen, et see oli viga, ja miski sinus on ilmselgelt katki.
Sina lõhkusid selle minus ära!
Mulle tundub, et tiirutame jutuga ringiratast.
Vitt!
Proua Swiney, ma kaalusin oma olukorda.
Ma vajan seksi ja raha.
Võin võtta armukese,
teise Wedderburni, kes mind ülal peaks,
aga see võib nõuda tohutult palju tähelepanu.
Või kulutan 20 minutit korraga
ja saan ülejäänud päeva avastada vabalt maailma
ja viise selle parandamiseks.
Seega soovin ma töökohta
selles hallituse järele lehkavas mõnusa ringiaelemise asutuses.
Naine kavandab teed vabadusse.
Kui vaimustav.
Tule.
Monsieur Saveur.
Filet mignon.
Parim lihatükk.
Bella.
Ütle lõpus "formidable".
Maja reeglid.
Kas see on sinu lõhn?
Formidable.
Lõhna vastu.
Ja teed. Sest tee on hea.
See oli jõhker,
veidralt mitte ebameeldival moel.
Pamflett.
- Loe. - Mis see on?
Une personne qui veut... muuta maailma pour le meilleur.
Seda paremaks muuta. Parem maailm.
Ka mina olen selline.
Proua Swiney,
see järjekorrasüsteem.
Kas ma peaksin tõesti minema üles iga mehega, ka ebameeldivatega,
mis teeb mind kurvaks,
kui lasen tal mind raevukalt karata?
Nii see just on, kullake.
Heldeke, kui ilus sa oled.
Sulle sobib läbitõmbamine.
Küllap vist.
Kas te ei eelistaks seda, kui naised valiksid,
sest see oleks entusiasmi märk teie vastu?
Teil poleks ebamäärast tunnet, et nad tunnevad õudust,
kui te neid kargate.
Bella on uus ja võimalik, et vaimuhaige.
Nagu ütleb minu isa God,
on asjad sedaviisi ainult seni, kuni avastame uue viisi,
ja siis on asjad sedaviisi, kuni avastame uue viisi,
ja nõnda edasi, kuni maailm polegi enam lame,
elekter valgustab ööpimedust ja kingi ei seota enam paeltega.
Sotsialistina olen täielikult nõus.
Toinette, sul on nii nutikas suuvärk.
Monsieur Mersault naudib seda tasuta.
Mine. Kohe.
Bella, üks hetk minu kabinetis.
Sul on kõige isuäratavamad kõrvanibud.
Aitäh.
Ma pean...
Vabandust, veri tuli välja.
Võta.
Ma satun vahel hoogu, kui näen ilu, nooruslikku ilu.
Sest tuleb päev, kullake,
kui ka sina oled vana kortsus kest.
Ja siis ei taha keegi ka sind, ei selle eest maksta ega ka tasuta.
Ma usun siiski, et kõigil oleks rõõmsam meel, kui valida saaksime.
Idealist.
Nagu minagi.
Kui vaimustav sa oled.
Aga me peame mõnikord maailma nõudmistele järele andma.
Sellega heitlema, üritama jagu saada.
- Sa usud seda, mida minagi? - Muidugi.
Ent on mehi, kes naudivad seda, et sulle ei meeldi.
Mida?
- See on... - Haige.
Aga hea äri.
Tule kaasa.
Minu lapselaps.
Haige ja põdur, ta vajab palju tohterdamist.
Minu valik sul valida lasta ohustaks äritegevust.
Tema tervist. Tema elu.
- Kas sa soovid seda, Bella? - Muidugi mitte.
Ei soovigi? Sa oled nii armas.
Arvasin, et ründad jälle kõrvanibusid.
Me peame töötama.
Me peame raha teenima.
Aga enamgi veel, me peame kõike kogema.
Mitte ainult head,
vaid ka alandust, õudust, kurbust.
See muudab meid terviklikuks, Bella.
Siis oleme praktilised inimesed,
mitte kerglased puutumatud lapsed.
Siis saame maailma tunda.
Ja kui me maailma tunneme,
kuulub maailm meile.
Ma tahan seda.
Nüüd aga
mine kepi kedagi
ja too mulle kümme franki.
Kõigepealt soovitan lühikest viktoriini.
Viktoriini?
Sa räägid mulle lapsepõlvemälestuse.
Siis räägin mina ühe nalja.
Siis kiire nuusutus
ja kui vaja, kiire lavendliõlisse kastmine.
Ja kõik see võimendab kogemust, et tulemus oleks formidable.
Non, mina räägin nalja.
Sina mälestust.
Kui sa olid Kreekas väike laps, siis kukkusid jalgratta seljast?
Veri. Mööda jalga.
Rõõm?
Sa vaatasid verd rõõmuga.
Kopp-kopp.
Juust seda oligi vaja.
Sa tead seda.
Sa lõhnad normaalselt.
Kepime.
Jumal andis sulle kingituse, sõber.
Väga ebaelegantne töö.
Sa teed seda, kui koduigatsust tunned?
Mida te soovite?
Minu pojad on sobivas vanuses seksuaalseks hariduseks.
Ma näitan neile ette.
Selge.
Mõnikord.
Kas olen pikali, painutan, kaksiratsa?
Palun alustame millegi lihtsaga.
Asjade kiirendamiseks
- sõrm perseauku. - Ei.
Ka kerge kägistamine võib aidata.
Mine koju!
Bella!
Proua Swineyl oli õigus.
Ma avastan endas senitundmatuid tahke.
Eks võib ka nii öelda.
Ennast on ilmutanud lummavalt mitmetahulised soovid.
Kas oled kohanud meest,
kes paneb sulle ananassilõigu suhu ja katab sind tolmuga?
Bella.
Ma olen peaaegu valmis sulle andestama.
Panin kojusõiduks kajutid kinni
ja lasksin emal meie abieluvoodi valmis panna.
Kas keppisid mehega, kellel on käte asemel konksud?
Sa tegid seda. Ma tean!
Ma tampisin selle tüübi tümaks.
Duncan. Ma arvasin, et lahkusid.
Läksin laeva tagasi, aga valu- ja oksehood tulid peale,
nii et tulin sind päästma.
Tere, Duncan.
Mine koju, Duncan.
Meie aeg on lõppenud.
Sind vaadates tunnen ma
ainult ebalevat küsimust, kuidas sind üldse kunagi tahta võisin.
Ja me peame minema sotsialistide koosolekule.
Te olete hoorad.
Me oleme isiklikud tootmisvahendid.
Mine ära.
Jalg.
Värv, jalg.
Väga hea.
Keel on aeglane, ent areneb.
Värv. Jalg.
Geniaalne.
Ärge olge tema vastu nii julm.
Ma tegin Bellaga vea.
Lubasin tunnetel tärgata.
Tema vastu mul tundeid pole. Ta ei erine kanakoerast.
Jalg.
Võibolla ongi nii parem,
sest see aitab mul mõista minu isa jahedust minu vastu.
See oli teaduslik vajadus.
Püha jumal.
- Jalg. - Ma ei arvagi, et seda mõistad,
külatohter.
Muide, sa pead mind opereerima.
Kas pean teie koletislikku kehasse tuksuva südame panema?
Kui sul jääb aega üle
selle väljavõtmise
kõrval.
Ma eemaldan kasvaja ümbert tsüste.
Pole vaja. Võid mind kinni õmmelda.
See on levinud. Ma näen tillukesi polüüpe.
Ma olen suremas.
Kuidas seda küll patsiendile öelda?
Baxter...
Ära nuta haava sisse! Sa tapad mind veremürgitusega kiiremini.
Jää nüüd vait.
Ja õmble mind kinni.
Otsi ta üles.
Ma olen kinni.
Kuuma šokolaadi, kullake.
Ja pain au chocolat.
Sa oled minu lemmik.
Olen kuulnud, kuidas sa seda teistele ütled.
Me oleme masinad, keda sa komplimentide ja šokolaadiga toidad.
Te olete mu lapsed. Toidan teid armastusega.
Midagi hirmsat on juhtunud, Swiney.
Ma ei tunne peaaegu midagi.
Mu empaatia roomab tunde poole, mida kirjeldaksin
põlgliku raevuna.
See on võrratu.
On või?
Sul on sünge periood.
Enne valguse ja tarkuse ilmutust.
Sa pead sellest läbi kahlama,
ja teisele poole jõudes
oled sa selle hetke eest tänulik, aga pead edasi rühkima.
Selge pilt.
Sul on titearm.
Minu oma on ma maman'iga.
Mul pole seda.
See on õnnetusearm.
Aga sa pole esimene, kes selle vea teeb.
Miks valetada?
Ma ei valeta.
Minu Godwin ütles mulle seda.
Wedderburn.
Tere päevast.
Te kirjutasite hr Godwin Baxterile.
Ta saatis deemoni laia maailma.
Saatana, kes peidab end veetlevasse kehasse, mida ei rahulda miski,
ja kelle mõistus nokib inimesi ühe õmbluse haaval lahti,
otsekui elevandi persest välja situtud verist ja kõrbenud kaltsunukku.
Bella.
Kus ta on?
Kes teie olete?
Ma olen ta kihlatu, söör.
Ilmselgelt ei lõppenud kõik teie vahel hästi.
Tõsi ka?
Ta hävitas mu.
Eks me kõik oleme omaenda laeva kaptenid.
Nii on lood.
Mulle ei meeldi teie ega te jutt.
See Godwin Baxter.
Ta teadis ja sokutas Bella mulle kaela.
Ta püüdis mind lõksu.
Kus ta on?
Ma ei sooviks teda ka oma suurimale vaenlasele.
Ma päästan teid tema käest, söör.
Andestage mu nördimus. Lihtsalt öelge mulle.
See ei tee haiget.
Mul pole sisikonda.
Ta tegi mu seest tühjaks.
Minu hinge. Mu pangakonto!
Ma olen sitikas! Tühi kest!
Kas laulame?
Oh, me meremehed...
See ei...
Ei tee haiget.
Ma ei soovi selline olla.
Te sunnite mind.
"Me kõik oleme omaenda laeva kaptenid."
Kuradi vitujäägrist vitunäoga pasapea.
Palun.
Ma küsin nii viisakalt, kui suudan.
Kus ta on?
PUHKA RAHUS ruttu Tule
Hoor tuli tagasi.
God?
Bella!
Max kirjutas mulle.
- Sa oled haige? - Ei, ma olen suremas.
Õhkõrn vahe, ent arstina suhtun ma sellesse tõsiselt.
Sinu peal silm lausa puhkab.
Sa ei saa surra.
Empiirilised andmed väidavad muud.
Ma igatsesin sind.
Ma pean nüüd pikali heitma.
Ma ei too ainult päikesekiiri.
Mul on ka süüdistavad silmad ja tõsised küsimused.
Kas mul oli laps sees?
Kui jah, siis kus ta on?
Või nii.
Noh, formaalselt oled sa iseenda laps.
Ja võib öelda, et oled ka iseenda ema.
Ja samas mitte kumbki.
Ühtegi mälestust pole.
Ühtegi kogemust pole.
Mis mõttes ma olen ema ja tütar?
Sa teadsid, aga ei rääkinud.
Ma ei näinud head põhjust.
Ja olid liiga argpükslik.
Pisut seda ka.
Ma tahtsin sinuga olla,
aga polnud kindel, et sa üldse aru saad.
Ja Baxter teeb kõigist justkui oma vangid.
Ja mul on...
Mul on kahju.
Põmm.
Kes see on?
Bell hoor
- Bell hoor - Sa oled mind tutvustanud, Prim.
- Tema meeldib mulle. - Bell hoor
- Aitab küll, Felicity... - Bell hoor
Türbel.
Veel üks?
Me igatsesime sind.
Koletised.
Kurat võtaks.
Bell hoor
Raske on olla olukorras, kus tahad lüüa kedagi,
kellel on juba ilmselgelt valus.
See on kahtlemata kimbatus.
Kas eelistaksid olla hall lihakäntsakas, õngekonks ninas?
Hetkeks oleks hea tunne, aga pärast pikalt halb, nii et...
Mul oli tõesti õngekonks ninas?
Oli jah.
Ma olen sinu looming.
Nagu ka see teine.
Kumbki teist pole seda.
Ta uitab haamriga leelutades mööda koridore ringi,
aga see pole minu õpetus.
Ja ma lugesin sinu saadetud kaarte ja kirju,
ning vaatasin imetledes, kuidas sa kartmatult Bella Baxteri lõid.
Minu arust on elada huvitav, seega andestan ma sulle selle teo,
aga jään alatiseks vihkama järgnenud valesid ja kinnihoidmist.
Selge.
Rõõm sind näha.
Sind ka.
Viha, segadustunde ja ajudissonantsi kiuste tundsin ma sinust puudust.
Koju saabudes tundsin formaldehüüdi lõhna
ja teadsin, mis nüüd juhtub.
Minust saab arst.
Minu praksis kuulub sulle.
Minu isa ütles mulle kunagi,
et alati tuleb lõigata kaastundlikult.
Ta oli kuradi idioot.
Aga see pole halb nõuanne.
Talle pole palju aega jäänud.
Ma tean.
Sa pole meie abielu maininud.
Sa olid siis palju noorem.
Mingit kohustust pole.
Ma olin sinust lummatud ja Baxter kasutas seda ära.
Nii et sa pole enam lummatud?
Ma olen ikka lummatud.
Ma olen hoor olnud, mõistad?
Munne topiti raha eest sisse.
Sa ei pane seda pahaks?
Kas hooramine on väljakutseks
meeste omamiskirele?
Wedderburn hakkas jubedalt nutma ja ropendama,
kui minu hooramisest teada sai.
Ma tunnen pigem armukadedust, et neile meestele aega leidsid,
mitte moraalset solvumist sinu vastu.
See on sinu keha, Bella Baxter.
Sa võid seda vabalt jagada.
Üldiselt küsisin 30 franki.
See tundub küll madal hind.
Kas inimesed võivad sinu arust paremaks muutuda, Max?
Jah.
Nii nagu inimkeha võib haigusest terveks ravida,
võib ka meestel ja naistel seisukohti ravida.
Kas sa abiellud minuga, Max McCandles?
Jah.
Tulevikus on sinu keelt vähem vaja,
aga üldiselt oli väga meeldiv.
Panen selle kõrva taha.
Ja kas sind on haiguste vastu kontrollitud?
Ei ole, aga ma teen seda.
Ma naudin meie praktilist armastust.
Aga võin kinnitada, et minu armastus on ka kirglik.
Sa oled armsake.
Oled alati olnud.
God, sa kõnnid.
Ma võtsin viis milligrammi heroiini varvaste kaudu valu vastu,
amfetamiini energia saamiseks,
ja kokaiini, sest mulle mekib kokaiin.
Ma tulin sind altari ette saatma.
Kirikult saadud volituste alusel
vannutan ma selle liidu.
Kas sina, Bella Baxter, võtad selle mehe endale abikaasaks?
Kas magasime maha koha, kus küsitakse vastuväiteid?
Või kas see on eemaldatud katekismuse võltsmoderniseerimise käigus?
Tere, Victoria.
Sa näed hea välja.
Te räägite minust, söör?
Tavaolukorras ei pea mees ennast oma naisele tutvustama.
Aga kui ma pean...
Tema on selle korraldaja.
Ma ei tea, kumb neist kumma mõju all on.
See on saatana töö. Vaata!
Ta köhib verd, mitte õhku nagu tavalised inimesed.
Tal on vähk, kuradi idioot.
Duncan.
Ära vaata minu poole, deemon!
Nagu ma ütlesin, kindral Alfred Blessington.
Sulle "Alfie".
Kas sa tõesti ei tunne mind?
Kui hr Wedderburn sinu foto lehte pani...
Meenus, et üks vanamutt kutsus sind hotellis Victoria Blessingtoniks,
ja ma panin selle saatanliku putsis mõistatuse kokku.
- Sa oled... - Sinu kulla Alfie.
Sa lahkusid kodust vaimse segaduse ja hüsteeriaga oma raseduse tõttu.
Sinu kadumist märgates lasti mul nagu soolikad välja.
Ma olen lahinguväljal teistel soolikaid välja lasknud
ja alati kujutanud ette seda tuima õõnest tuikamist.
Sama tunne oli ka minul.
Sellega kaasneb ka hais, aga see ei puutu metafoori puhul asjasse.
Aga siin sa oled, mu kullake.
Siin sa oled.
Issand.
Ma ei mäleta sind üldse.
Ma olen Bella Baxter.
See teeb haiget.
Aga võibolla lõid sa oma pea ära
ja need mehed on sind ilmselgelt ära kasutanud.
Palun minge ära.
- Sa olid minu abikaasa? - Sinu kulla Alfie.
Bella, anna andeks.
Tegelikult tahaksin ma minna.
Mida?
Bella?
Kas teil on tõld?
Jah.
Sel juhul läheme.
Bella!
Luba mul minna, God.
Max, sa ei peata mind.
Hea, et tagasi oled, Victoria.
Ma pole teenijatega hästi läbi saanud.
Kardan ülestõusu.
Sa mäletad Davidit, kullake?
Allison, näe, kes tagasi on.
Sa tunned mind?
Räägi mulle minust.
Kas ma olin tore?
persse
Söö.
Kõik on sinu lemmikud.
Suitsuheeringas, hani,
keel, šampanja.
Ma olen sind igatsenud.
Mis oli kurbuse põhjuseks?
Mis sundis teda sillalt alla hüppama?
Sa vihkasid last.
Sa kutsusid teda koletiseks.
Või nii.
Ma olen märganud emainstinkti puudumist.
Ometi on mul hea meel, et kodus oled.
Kuidas me kohtusime?
Ballil.
Miks me teineteisele meeldisime?
Me mõlemad nautisime lõbutsemist.
Vaata.
Allison, supp!
Rex!
Persse!
Allison...
Võtame juustu, kui saad seda tuua.
Armastus julmuse vastu?
- Tundub, et ma polnud lahke inimene. - Lahke?
Nii igav sa küll poleks, Victoria.
Kohutav mõte.
Wedderburn ütles, et sa olid hoor.
- Oletan, et see oli... - Olin jah.
Pariisis.
Ma tüdinesin sellest, aga see oli huvitav.
- Nojah. - Suitsuheeringas on veidralt maitsev.
Äädikane või midagi sellist.
Abielu on pidev proovikivi.
Mõne pärast painutame ennast ise, teisi painutame enda järgi.
Ma püüan hooramist sulle andestada.
Sinu seksuaalne hüsteeria väljus tihti kontrolli alt.
Ja andestan ka meie sündimata lapse tapmise.
Tegelikult, kui ma hakkan sinu tehtud ülekohut üles lugema,
siis lööks Jeesus Kristus ise sul ilmselt pea kaikaga sodiks.
Sind on õnnistatud andestava abikaasaga.
Ma pole sulle ülekohut teinud, Alfie,
sest ma ei tunne sind.
Sul veab, sest mul on amneesiaga palju kogemusi olnud.
On mehi, kes soovivad unustada, kus nad viibivad,
või plahvatas nende lähedal mürsk,
mis pani peakolu kirikukellana kumisema.
Ma soovitan püsida majas mitu kuud,
ehk isegi aasta.
Kuni oled täielikult taastunud.
Ma lahkun siis, kui soovin, aga sinu vangistamissoov on meelitav.
Sa pole esimene.
Ma pean sulle kuuli kuramuse pähe kihutama,
kui sa lahkuda püüad, kullake.
Kas näkku või kuklasse?
Kuklasse.
Et veenduda sinu lahkumises
ja mitte tormakas olla.
Ma olen sind tõesti igatsenud.
Nii et ma olen vang?
See vestlus on eksinud õnnetule rajale.
Ma olen kindel, et sa oled sama õnnelik nagu varemgi.
Nagu siis, kui ma sillalt alla hüppasin?
Ma oletan, et sa kukkusid kalu vaadates alla.
Miks sa soovid mind siin hoida, kui ma ise ei soovi jääda?
Kui uppumine on paratamatu, siis juhtugu see armastuse jões.
David...
Kas selle faasani kondid on puhtaks söödud?
Ma sain valesti aru, söör.
Palun vabandust.
Magustoitu, kullake?
Kas need tulevad kergesti ära?
Nagu nööp pintsaku küljest.
Nägin, kuidas Aafrikas tehti seda teritatud kividega,
aga lasin endale teravama seadeldise valmistada.
Kas võtan ainult kõdistikida
või näärmed ka?
Kogu põrguliku kupatuse.
See rahustab ta maha.
Seekord saab see tehtud.
Ma annan talle rahustit ja toon ta õhtul sinu praksisesse.
Victoria, kullake!
Kus sa oled?
Täiuslik ajastus.
Martiini.
Parem mitte.
Ma sooviksin siiski lahkuda.
Minu arust oli meil huvitav koos olla,
aga sain teada, miks ma sillalt alla hüppasin.
Ma soovin oma peaaegu surnud Godi näha.
Armas mõte.
Kahjuks on nii, kullake,
et olen pühendanud oma elu territooriumi hõivamisele.
Sa kuulud mulle,
mis võtab kogu olukorra kokku.
Ma pole territoorium.
Probleemi alge on sinu jalgade vahel.
Ma lasen selle ära lõigata,
et see sind enam ei eksitaks ega segaks.
Mees veedab oma elu seksuaaltungiga heideldes.
See on needus, ent teatud mõttes ka tema elutöö.
Naise elutööks on tema lapsed.
Ma kavatsen vabastada sind sellest põrgulikust kupatusest su jalge vahel
ja kohe seejärel sinusse seemet külvata.
Las ma selgitan, mis juhtus.
Sinu naine Victoria hüppas sillalt alla ja suri.
Godwin Baxter leidis ta, tõi ta oma praksisesse.
Siis võttis ta lapse välja, võttis lapse aju välja,
siirdas selle minu pähe ja äratas mind ellu.
Ma toon sulle kirjelduse. See on tegelikult päris põnev.
Kuid ma jään oma uue elu juurde
koos oma vana armsa kliitoriga, aitäh.
Kutsu mulle nüüd tõld.
Nad vadistavad ja vadistavad,
aga ometi ei jää mingil hetkel teist väljapääsu, kui relv võtta.
Nii nende naistega juba on.
Kas sa annad järele?
Pigem tulista mind otse südamesse.
Kui vaja, täidan su soovi.
Joo seda jooki, kullake.
Kloroform ja džinn.
Mingis mõttes oleks kergendus oma ringijooksmisest vabaneda.
Rüüpa seda ja saadki selle vabaduse.
Persse!
Max?
Max. Me peame ta operatsioonituppa viima.
Muidu ta sureb.
Palju verd tuleb.
Sa oled surmalaps, raisk.
Bella, kui ta ellu jääb,
siis vaevalt on ta mees, kes loobuks.
Ma ei vaata pealt, kuidas ta verest tühjaks jookseb.
Aga olen nõus, et ta vajaks täiustamist.
Ma võtsin kuuli välja ja peatasin verejooksu.
Märkmed on siin.
Siin olen ma kõige õnnelikum.
Bella.
Sa oled tagasi.
See oli kellegi teise lugu,
mitte Bella Baxteri oma.
Terve elu on inimesed vaadanud mind
õuduse, haletsustundega...
Aga sina mitte.
See kõik on väga huvitav...
mis nüüd juhtub.
Anatoomiaeksam paneb mind pabistama.
Ma olen sind korduvalt proovile pannud. Sa tead kõike.
Keegi ei tunne anatoomiat sinust paremini.
Daamid, džinni?
Palun.
Džinn?
Kindralil on vett vaja.
Felicity...
Vett.
VAESEKESED
Subtiitrid tõlkinud Janno Buschmann
VAESEKESED