Redarea dialogului: Sparta
Într-o zi te vor întreba să le spună cum a fost salvată lumea.
Vor dori să știe cum l-am găsit eroul nostru și cum am luptat.
Ca sa o intelegi, trebuie să le spui cum era lumea înainte.
Ești prea tânăr să-ți amintești cât de verde era lumea.
Cât de strălucitor și plin de speranță.
Și cât de orbi am fost din propria noastră fericire,
încât să nu vedem întunericul sub propriile noastre picioare.
Și când a venit în sfârșit, avea un singur scop.
Pentru a distruge tot ce era bun.
Mai întâi bărbații s-au luptat, așa cum fac întotdeauna bărbații.
Ne-am luptat, am sângerat, am pierdut.
Deci mame, soții, fiice, surorile noastre au luat armele.
Purtau uniformele lui Kodiak...
și s-au asigurat că nu vom pierde acest război.
Comandanti.
Lasă-i să treacă. Comandanti.
Suntem de partea ta.
Trăiască Kodiak!
Sunt cu voi, comandanților.
Vă avem spatele, comandante.
Du-te la locurile tale.
Foc!
DEZASTRUL SE MUȚĂ LA SUD APROAPE 100.000 DE MORȚI
SUPRAÎNCĂLZIREA PLANETEI RIFT
Această lume s-a prăbușit de multe ori...
...și de fiecare dată dintr-un motiv diferit.
A fost odată ca niciodată din spațiu, o dată din adâncurile pământului.
Uneori de la oameni. Uneori de la animale.
Uneori, cauza nu avea formă.
Bacteriile. Boala. Energie.
Dar totul aduce moartea. Mereu moarte.
<font color="
Dar după moarte, renașterea vine mereu.
Distrugerea prin reînnoire.
Când prima ruptură deschis acum cincisprezece ani
ciclul antic a început din nou.
Ruptura a fost mereu acolo.
Mama Pământ l-a îngropat adânc să ne protejeze.
Pentru a proteja cele mai iubite creaturi ale ei.
Și apoi... Tăiem pădurile. Am topit gheața.
Am deschis ruptura și au ieșit Makelaridele. Bla, bla, bla.
Domnișoară, cine spune povestea aici?
Ai spus-o de un milion de ori, tată.
Vreau să aud povestea lui Kodiak.
Ai auzit-o azi dimineață, așa că... unde am stat?
- În distrugerea pădurilor de taiga... - Kodiak.
- Sau putem face matematică. - Kodiak.
- Poate algebră. Sau fizica. - Kodiak.
Bine, bine. Liniște acum.
Willa câștigă din nou.
Aceasta este povestea cum
Kodiak a ucis o sută de Mackelari
cu o singură lovitură puternică de securea ei.
Trecuse un an după ce s-a deschis ruptura,
iar forțele noastre erau la Glasgow pentru primul lor atac.
Nopțile erau lungi, umed si vant.
Doar aceste povești i-au ținut drept.
Tatăl meu este un povestitor înnăscut.
...cu dinții ca niște pumnale.
El spune că poveștile noastre sunt la fel de importante ca armele noastre.
Mai ales acum.
Poveștile le oferă supraviețuitorilor speranță.
Ei inspiră războinici
ca mama mea continua să lupți.
Acolo, în haosul întunecat și umed.
Nu le spune ca să mă sperie
dar să-mi amintească că într-o zi le voi spune și eu.
Povestea cum am ieșit din întuneric și moarte,
și am găsit lumina.
Erau gata de luptă.
- Au fost flori pe insulă? - Desigur.
Mii de roșii, violete si flori galbene.
Culori incredibile.
Insula strălucea de lumină.
A fost superb.
- Ca Raiul. - Raiul?
Nu-ți fie frică. Sună mai aproape decât este cu adevărat.
- Au fost animale pe insulă? - Atunci? multe.
- Poate că sunt încă acolo. - Iepuri?
Iepuri, păsări și bursuci.
Ei bine, este ziua ta.
Am de gând să împachetez cadourile.
- Mama? - Da, dragă?
Trebuie să pleci din nou?
Atenţie! Întoarce-te la celulele tale și așteptați instrucțiuni suplimentare.
Aceasta nu este o alarmă. Repet: aceasta nu este o alarmă.
Întoarce-te imediat în celule.
Atenţie!
Nu uita să-ți pui o dorință.
- La mulți ani, scumpo. - Mulţumesc.
Iată.
- E frumos, mamă. - Și fierbinte.
E frig acolo. Va avea nevoie de ea.
Acolo;
- Unde mergem? - Bine, acum e rândul meu.
Ei bine, știu că ai plecat mica mea Willa Gorila...
- Tată, acum am cincisprezece ani. - Da, dar nu ai avut niciodată una adevărată.
De aceea am crezut...
E atât de frumoasă. Este minunat.
- Ce este? - Un câine mic.
Helen Travis de la noua unitate el le face. Încasările merg către veterani.
Poate într-o zi hai să-ți găsim unul adevărat.
- Cum se numeste? - Este al tău. Îi vei numi.
E timpul, doamnă.
- Cinci minute. - Comanda primită.
Willa, împachetează geanta. Doar esențialul: haine, cizme, termos.
Și asta.
- Cât timp vom fi plecați? - Fă-le acum, Willa.
- Dar, tată...
Doar esențialul.
MONȘTRI
- Draga mea. - Bine. Sunt bine. E în regulă.
iubirea mea
Ai închis ruptura. Nu înțeleg.
Când unul se închide, altul se deschide.
Nu ne mai putem abține.
Am pierdut batalionul 8 acum două ore, lângă Coventry.
Doamne...
Doar în această unitate avem cincisprezece veterani.
Mai putem lupta.
- Ai luptat. - Pot lupta din nou.
Asculta. Dacă te mușcă, sau chiar dacă te zgârie puțin...
- Cel mai bun orator. - Au trecut 72 de ore. Sunt bine.
Nu ești complet invulnerabil, indiferent cât de dur ai fi.
- Crezi că sunt crudă? - Eşti.
Generatorul s-a oprit. Sfârşit.
Sunt bine.
O vom rezolva.
E în regulă.
Din strada asta. Repede!
Pe ultimul camion. Să mergem, să mergem.
- Cât de departe este? - La 8 km nord.
- Există hibrizi acolo? - Desigur.
Dacă nu te urci acum în mașină, vei deveni unul dintre ei.
- Se duce asta la Golful Mercy? - Da.
Intră. Voi merge înainte să conducă convoiul.
- Ne vedem acolo, bine? - Mama...
- Unde mergem? Tată, unde...? - Într-un loc sigur. Vino.
Nu-mi pasă cine este ea sotia ta
Dacă doar strănuți sau tuși...
Dacă mi se întâmplă ceva, Voi apăsa pe trăgaci.
Repede.
Închide ochii.
Știi de ce bărbații ei se blochează și noi nu?
- E în ADN, nu-i așa? - Nu avem timp pentru asta.
Nu ești complet invulnerabil, indiferent cât de dur ai fi.
Așa e, nu suntem. Oricine se poate bloca.
Creierul bărbaților este simplu. linii sinaptice.
Drumuri cu sens unic. Infecția lor arde rapid.
Creierul nostru este ca o rețea care se întinde pe toată lungimea sa.
- Și se intersectează. - Suntem mai complexi.
Exact.
- Creierul meu este mai complex? - Ești un adolescent.
Esti aproape irezistibil.
Gata de luptă.
- Ca Kodiak. - Dar Kodiak?
Ea nu este o femeie. A ucis peste 100 de Makelari.
- Cu siguranță va avea câteva zgârieturi. - Kodiak nu se infectează.
Am auzit că e jumătate Mackelari.
100 de macrou? Am auzit 300.
- Numărul nu contează. - Ursulețul lui a ucis 50.
Ursuleț; Kodiak este un urs. Vezi emblema lui.
Numit după un urs. Un copil a găsit-o în Anchorage.
Tatăl meu a luptat alături de ea.
Dacă am primit câte o monedă la un moment dat unde un bărbat spune că a luptat...
- Spune-le. - Nu are sens.
- A fost în Blitzkrieg scoțian. - Nimeni nu a supraviețuit.
Nu tocmai.
Kodiak are un urs? Nu ne-ai spus.
Nu contează. Sunt doar povești.
S-a luptat ca un urs. Așa trebuie să luptăm.
Cu dinți și gheare.
Îi spun Otso pentru că se luptă lângă Kodiak.
Bun venit în familie, Otso.
Vom ajunge în curând, dragă. Încearcă să dormi puțin.
- De ce ne-am oprit? - Escrocii! Escrocii!
Spate! Spate!
Rămâi în camion.
Atenţie!
Fugi!
- De aici. - Tata.
Vino. De mai jos. De mai jos.
Pleacă de aici. Pleacă de aici.
Sus, sus, sus.
De mai jos. Pleacă de aici.
Nu!
- Mama! - Să mergem!
Vino. te ajut.
Ești bine acum.
Acesta a fost ultimul. Vino.
- Ce s-a întâmplat? - Nu am avut timp să reacționăm.
Trei. Scoate lumea din drum si in padure! E mai sigur!
- Ai auzit. Pleacă din drum! - În pădure! Repede!
Vino.
Toată lumea din drum!
Cât timp mai am? Cinci, zece minute?
Fiecare caz este diferit. Voi sta lângă tine până va trece.
- Suntem în siguranță aici. - Fața ta...
Nu-ți face griji. Este de la om, nu de la Makelaris.
Nu e departe. Golful Mersey... - Pentru vestul. Patru, cu cinci kilometri.
- Vom ajunge dimineata. - Poți fugi?
Vrei să faci curse?
- Ia-mi arma. - Asta i-ar întârzia doar.
Ascultă la mine. vom reuși dar nu ai voie să te oprești.
Poți să-ți fie frică dar nu lăsa frica să te oprească.
Lasă frica să te împingă înainte. ai inteles?
Te iubesc, Willa. Trebuie să rămân aici.
- Mamă... nu. - Voi rămâne să lupt.
- Ai spus că vom pleca împreună. - Au nevoie de mine aici.
Ai spus împreună. Ai spus noi.
- Au nevoie de mine. - Am nevoie de tine.
am nevoie de tine te rog
Hibrizi. Sunt hibrizi. Ei vin.
- Îi vom reține. Pleacă de aici. - Haide.
- Pleacă de aici! Pleacă toată lumea! - Nu, mamă! Nu!
Haide!
- Nu de acolo. - Ce?
- Dar, tată, îi urmăm. - Nu. Vino!
Fă-o.
- Continuă. Suntem aproape. - Mai avem mult?
Îți amintești poveștile de dinainte de a te naste?
Din pescuitul nostru, a ta si a mamei?
Când mai erau pești?
Credeam că le-ai inventat.
Dezlegați frânghia.
E mică, dar navighează.
Nu e atât de tânără. Putem primi pe alții.
- Acesta este drumul nostru, nu al lui ale lor. - Dar putem ajuta.
Willa, acesta este drumul nostru. Nu ne putem gândi la alții acum.
Vino.
Nu așa se termină lumea?
te rog dezleagă frânghia.
Da.
- Este al tău? - Nu. Căutăm doar mâncare.
Este barca ta.
- Bine, este barca noastră. - Și mă vei lua cu tine.
Ei vin. Să mergem. Aruncă-l în apă.
Nu vom merge departe fără combustibil.
Crezi că aș părăsi-o cu rezervorul plin să o fure?
Nu. Aparatul este complet gol.
Atunci unde naiba este gazul?
În portbagajul mașinii acolo, dincolo.
Bine. Să mergem. Să mergem.
Willa, stai aici. Doar stai aici.
- Plecăm. - Bine.
- Ești singur? - Acum, da.
- Te-ai gândit ce înseamnă asta? - Ce vrei să spui?
Că ne afectează doar pe noi bărbații.
Nu surori, mame, nici fiicele noastre.
Și femeile se infectează. Este o chestiune de biologie masculină.
- Atacă cromozomul Y... - Este vina noastră.
Oamenii voiau să se răzbune și știa cui să-l arunce.
Dintre unele lucruri nu scapi usor.
- Deschide-l. Deschide-l. - Doar scot cheia.
- Hai să mergem, plecăm. - Omul acela?
Taci din gură. Vino. Ajutați-mă.
Cu motto-ul meu. Unu, doi, trei!
UN AN MAI TARZI
Ce spui, Otso? Mergem sa luam micul dejun?
Stai acolo, Ocho. Ajungem.
Îmi pare rău, doamnă pescăruș. Dă-mi doar trei. Vei vedea.
Unul nu este atât de rău.
Capcanele erau goale?
Ce?
Ești mereu fericit când capcanele sunt goale.
- Da, mă bucur. - Trebuie să mâncăm, Willa.
Nu doar conserve și resturi de grădină.
- Ai nevoie și de proteine. - Și tu, ticălosule.
Uite.
- E periculos. - E ușor, tată.
Nu te joci înfățișat. Daca ti se intampla ceva...
Bun. Du-te înăuntru. Le vom mânca când vor fi gata.
Aruncă lemne pe foc. Fume uscate, umede.
De ce nu mă lași să tai lemne?
Țin toporul ca pe Kodiak care taie capul.
- Spre deosebire de tine. - Aşa crezi?
Nu crezi?
- Bine, arată-mi. - Bine.
Ei bine, arată-mi cum ții sabia
Dacă câștigi, vei tăia tot lemnul dorit.
Să mergem, începem.
Nu ești încă pregătită, Willa. Ai nevoie de mai multă practică.
Bine. Lecția s-a terminat.
Ai văzut ce sa întâmplat cand te-ai apropiat prea mult?
Te-am păcălit, ai trecut pe lângă mine si eu...
...Eram în spatele tău cu avantaj.
Nu vă faceți griji. Îți fac încă unul nou.
Du-te în pădure, bine?
Felul zilei: Omleta cu pescăruși...
...cu fasole verde.
Vino să mănânci.
ce faci
Îmi place cum ai pus-o.
Vrei o mână de ajutor?
Bine, hai să mergem.
— Ți-a spus ea? – Nu, am văzut-o făcând-o.
După cum ai învățat de la mine să vânezi, a alerga, a urca, a lupta.
Și să supraviețuiască.
Când războiul s-a terminat, restul vei invata.
– Ce sunt astea? — Să trăiesc.
— Cum mă va recunoaște? – A trecut doar un an.
Doar; nu voi face recunoscut pe stradă.
Acum exagerezi un pic.
Crezi că l-a întâlnit pe Kodiak?
Natural. De ce nu?
Dacă este cu Kodiak, va fi în siguranță.
Frumos.
ce spui
Ea arată exact ca ea.
Mulţumesc.
Mâncăm acum?
ok doar unul și apoi mănânci, bine?
o poveste, și apoi mâncare.
Această poveste este despre când...
...Kodiak era departe, în nord.
Strângea lemne pentru el iarnă lungă, înghețată.
Când Kodiak strângea lemne
nu era ca noi unde tocmai luam crenguţe uscate. Nu.
Dobora copaci întregi cu securea lui.
Păduri întregi.
De fiecare dată când lovea cu toporul
cerul răsuna ca un tunet.
El a făcut singur toporul
dintr-un stejar lovit de fulger în pădure.
Și a făcut lama din vechiul oțel al lojei galeze.
Tare ca un diamant. Insolubil.
În ziua aceea, se întorcea în tabăra lui
când a auzit ceva care nimeni nu mai auzise înainte.
El a văzut-o primul. Riftul.
– Și târându-mă de acolo... – Ucigatorii.
– Dar nu i-a fost frică? - Desigur că nu.
– Era gata de luptă. – Da. Și a luptat.
Ucide o sută de ucigași cu o singură mișcare a toporului.
De fapt, unul.
Dar el a fost primul si apoi au venit altii.
Asta ne învață cum să ucidem unul... trebuie să-i tai capul.
Decapitare. Nimic altceva nu prinde.
— Există și alte moduri. — Gloanțele, da,
dar ei doar le întârzie, ei nu-i ucid.
Sfârşit. Acum mâncăm.
– Poveștile astea... – Da?
Pentru Kodiak...
— Îi cunoști atât de bine. – Toți părinții le cunosc.
— Ești sigur…? - Pentru ce?
Că nu ești tu acela?
– Willa... — Semeni cu el.
Posibil. Decisiv.
– Bun cu un topor. - Continuă.
când ne-am luptat Știam că pe undeva era un uriaș
cu un topor făcut din fulger, care tăiau Slayers ca untul.
Kodiak ne dă speranță. Dacă el salvează lumea de la distrugere...
poate poti si tu.
Pentru că el ești tu.
Willa, aceste povești sunt importante.
Trebuie să ne amintim cum s-a deschis Rift.
Pentru ucigași, și apoi pentru Hibrizi.
Cum nu ne-am dat bătuți, cum ne-am luptat și am găsit eroi.
Și într-o zi, cand lumea se intoarce...
... strălucitor, verde și viu, atunci ne vom întoarce.
— Îl crezi? – Da.
De ce?
Pentru că când mă uit la tine îmi amintești
Ce?
Speranța.
Da. Acum mănâncă.
Ai spus că aici sunt iepuri. Adevăr;
Da. sute.
E atât de frig aici.
Te țin de cald, Ocho? Nu, nu ai blană.
Știu cum luptă
dar oriunde ar fi...
...sper că sunt calde.
– Ei nu ne văd, nu-i așa? – Nu. Ei nu văd ca noi.
Nu cred că au ochi. Au alte simțuri.
Și Hibrizii și Ucigașii le folosesc ca ochi și urechi.
Sunt conectate, creier la creier.
Dar nu știu ei unde suntem? Pe insula asta?
Dacă ar ști, micuțul meu, nu am fi aici acum.
– Și minele? – E doar o măsură de precauție.
– Să-i oprești pe Slayers? — Să oprească pe oricine.
Mănâncă asta. Ai nevoie de energie.
Pentru că vor să ne facă rău, pentru că nu le-am făcut nimic?
Îți amintești ce ai învățat despre insecte? Pentru furnici?
Ei încearcă să omoare viespile unde intră în cuibul lor?
Poate asa este. Pentru ei, noi suntem ca viespi care le invadează casa.
Astfel, ei elimină amenințarea. Ne.
Dar este și casa noastră.
Așa este. Exact așa.
De aceea trebuie să fii pregătit a lupta pentru ea.
Sunteți gata de luptă, începători?
Treizeci și trei de secunde.
Nu le auzi? Vin Ucigatorii.
– Ce faci când sună claxonul? – Fug la colibă.
Patruzeci și opt de secunde. La care? direcția este coliba de stâncă?
- La nord! - Cât de departe?
650 de metri!
Mai rapid, începători. Mişcare! Evitați ucigașii!
Hibrizii vin! Îți vor lua câinele departe.
Salvează-mă, Willa!
59. În ce direcție este golful cu bărcile?
La est... nu, la sud!
Sunt pe urmele tale. Mutați-vă, începători.
Vin Ucigatorii. Repede. Suntem aproape.
Un minut și 10 secunde. Cum ucizi un Slayer?
- Cum este ucis un Slayer? - Prin decapitare.
- Și un hibrid? - Taierea capului.
- Nu este suficient. - Creierul.
Creierul trebuie zdrobit!
Un minut și 22 de secunde.
Nu e rău.
Poți face mai bine. Îl simțiți, începători?
Dureri ale războinicului.
- Și atunci? - În locul tău.
Gata.
Haideți, începători!
Știu, Ocho. El este un monstru.
Recompensa ta.
- Pentru că nu am murit? - Pentru că nu ai cedat.
- Nu sunt insecte, nu? - Dacă era, mai multe proteine.
- Ce sunt astea? - Căpșuni. Încearcă-le.
Au crescut mereu aici. Am crezut că au plecat,
dar această insulă este specială.
Cumva au supraviețuit.
- Să împărtășim cu ea? - Nu. Le iei pe toate.
- Am mâncat deja. - Bine.
Doar partea roșie.
Aşa.
Micile bucurii ale vietii.
- Au fost mai multe. - Căpșuni?
Bucurii.
Mama ta…
Când ne-am căsătorit, înainte să te naști tu, înainte de ruptură,
singura ei dorință de căsătorie era o prăjitură cu căpșuni.
- Ce este prajitura cu capsuni? - O prajitura cu frisca.
- Și cu o mulțime de ele. - grămezi?
- I-au plăcut? - I-au plăcut? A mâncat toată prăjitura.
Pentru ceilalți nu a mai rămas nici o firimitură.
A fost…
El era în centrul atenției la petreceri.
Așa a fost întotdeauna. Și îi plac căpșunile.
Arata ca si tine.
Mori, sacrificatorii, mori!
Cum ucizi un Slayer, Ocho? O da, corect.
Ți-am spus că trebuie tăiat capul. Suntem aproape.
Nu te plânge, Ocho. pentru ploaie și frig.
Nu pot să cred că nu eram încă pregătit.
Nu ești suficient de puternică, Willa. Să lupte.
Să lupți ca mama.
Nu. Crede că nu aș putea să facă ce i-a făcut soțului ei.
Dar pot lupta dacă trebuie...
Huh!
Nu, nu, nu. Stop! Stop!
Nu vă mișcați! Stop! Stai unde esti!
Stop! Stop! Stop!
Stop!
Bine. Totul ok. Fă doar un pas...
Toate bune.
Nu vă mișcați. Fă un pas înapoi.
Uită-te doar la picioarele mele. Fă un pas.
Bine. Și apoi încă unul.
Aşa. Nu vă mișcați.
Mergem mai departe. Aşa.
Bine. Totul ok.
Toate bune.
Vrei să-mi spui ce s-a întâmplat?
esti singur
Este cineva acolo?
Toate.
- Sunt toţi acolo. - Nu, totul este bine.
Nu, nu. Toate bune. E în regulă.
știi ceva? eu…
Te duc la căldură. Hai sa ne incalzim.
Aşa. Toate bune.
Toate bune. Ia-mă de mână și hai să intrăm.
Deci. Puțin mai înăuntru.
Așteaptă aici.
O să aprind un foc, da?
Te voi încălzi.
Iată.
Bea niste. Poate ți-e sete.
Sângerezi.
Probabil că am fost lovit în cap de barcă.
Din barcă?
Mergem la bunica mea, mai sus pe coastă.
Ar fi trebuit să fie mai sigur acolo.
Ceva a venit de jos.
A răsturnat barca.
tatăl meu. Fratele meu. Am căzut cu toții în apă.
Nu știam că pot să înot, și era mare.
Acum ești în siguranță.
Numele meu este Willa.
Care e numele tău?
Trandafir.
Dar toată lumea îi spune Rosie.
Când ai mâncat ultima dată, Rosie?
Bine.
Atât mi-a rămas.
- Îți aduc mâncare adevărată. - Nu.
Trebuie să mănânci. Ai nevoie de proteine.
- Doar ține focul aprins. - Nu ştiu cum.
Ştii. Doar adăugați lemn ca să nu se stingă focul.
Nu pleca.
Bine.
Voi mai sta putin.
Willa!
Willa! Willa Gorilla!
mama.
Ai venit. Ai venit.
Trebuie să ne grăbim. Vino. ne așteaptă pe barcă.
- Dar, mama... - Trebuie să plecăm.
Pur și simplu nu putem să-mi părăsesc tatăl.
- Trebuie să-l luăm. - Avem nevoie de războinici.
Războinici ca tine. Nu mai poate lupta.
- Puteți. - Eu? Dar, mama…
- Ce se întâmplă acum? Nu ești gata? - Eu...
Nu ești gata?
scuze…
Nu suntem complet invulnerabili.
Oricât de deștepți suntem.
650 de metri spre est.
tată!
Oh, Doamne. Willa.
- Te simți bine? - Sunt bine.
Ai fost plecat toată ziua. am căutat întreaga insulă. Am sunat cu trompeta.
Am dormit în tufe de pini M-am săturat să exersez. Îmi pare rău.
Aşezaţi-vă. Îți fac ceva de mâncare.
Cu siguranță ai înțeles asta supraviețuirea aici nu este ușoară.
Cutiile au dispărut. Grădina este goală.
Mâncăm ultimele firimituri, Willa.
Trebuie să fim atenți. Trebuie să fim deștepți.
Arma aia. Era genul, nu?
Am lăsat totul în urmă când am venit aici.
În noaptea aceea nu existau alternative.
- Mama avea. - Ce?
Avea opțiuni. Dar a ales să ne părăsească.
Mama a trebuit să ne părăsească
pentru a salva lumea si eu te-am salvat
- Sunteți toți răi? - Ce?
Bărbații. Sunteți cu toții…
… rău pentru că te infectezi, dar nu noi?
Nu, Willa.
Nu, desigur că nu.
Nu toți bărbații sunt răi.
Și fetele se pot infecta. Doar că este mai puțin probabil.
- I-ai ucis pe Slayers? - Da. Ţi-am spus.
Deși și când este necesar, si vei face.
- Hibrizi? - Da.
Nu este atât de simplu. Au fost cândva ca noi.
Ai putea să ucizi un bărbat?
Dacă te-a amenințat în vreun fel tu sau mama ta?
Da.
Bine.
Mănâncă niște supă.
650 de metri spre sud.
Cam așa. Mănâncă încet. nu am mult. Bucură de ea.
- Locuiesti aici? - Nu. Eu...
Vin aici să scap. Este un fel de bârlog pentru fete.
Ești singur ca mine?
Da.
Unde locuiesti cu adevarat?
- Vrei să vezi ceva? - Da.
Așa era lumea înainte ca ruptura să se deschidă.
- Toată lumea părea atât de fericită. - Serios.
- Tata spune că aceștia sunt pești. - Pește?
- Ce sunt astea? - Nu știu.
Arata ca Slayers.
Mama obișnuia să spună că pe atunci erau flori.
Mii. Culori care niciodată nu ai vazut
Toate în direct.
Lumea era strălucitoare și frumoasă.
Mi-e dor de tatăl meu și de fratele meu.
Nu vă faceți griji. Sigur sunt bine.
Probabil că te caută.
- Cum îl cheamă? - Asta este.
Ce? Nu este un câine?
Da, dar eu îi spun Ocho, pentru că luptă alături de Kodiak.
Kodiak a murit.
Ce?
Dacă ar fi în viață, ar fi și el ar putea face orice spun ei
am fi câștigat deja.
Nu o poate face singur.
Are nevoie de ajutorul nostru.
Îți plac poveștile?
Această poveste este despre prima bătălie a lui Kodiak cu Slayers.
S-a întâmplat după prima ruptură,
Kodiak era deja un mare lider.
Kodiak și oamenii lui au fost uciși fiecare Slayer pe care l-au văzut.
Am crezut că am câștigat bătălia.
Apoi și-au dat seama că Slayers nu erau singurii dușmani.
Am învățat să ne luptăm și cu noi înșine.
- Deci Kodiak a ucis primul hibrid? - Și ne-a arătat cum se face.
- Trebuie să le zdrobești creierul. - Nimic altceva nu-i opreşte.
Kodiak nu este mort.
El luptă pentru noi și cu noi.
Împreună vom închide ruptura, iar lumea nu se va mai sparge.
Vei vedea. Bine. Trebuie să plec acum.
Voi aduce mai multă mâncare. O faci?
asta e pentru tine să vă țin de cald.
Când pot pleca?
Curând.
Repede! 33 de secunde!
Mai repede! Cel mai bun timpul tău până acum!
Mișcă-te, începători!
Stai pe portbagaj. Gândește-te. Continua.
Lasă-l! Aşa!
Puteți. Lasă, Willa.
Sub un minut. Cel mai bun timp al tău, Willa! Continuă!
Cel mai bun moment al tău de până acum.
La ce te gandesti? Să-i măcelăriți sau pe hibrizii?
Doar ucide-i!
Bine.
Tocmai ai decapitat patru Slayers.
Dar acum... acum...
Vine un hibrid.
te marchez. Te vor marca. Și nu există noroi.
Haide, tată. Lasă-l. Lasă-l.
Ești bine, tată? Nu sunt tatăl tău!
Predare, hibrid? Hibrizii nu sunt niciodată livrați.
Ascunderea nu ajută, porcușule.
Vino la lumină…
tata?
tata? tata?
Bine. Bine.
eşti în regulă?
Vino. Vino. Încearcă să te ridici.
Sunt bine.
Dă-mi băţul. Bine.
Voi pune lemne pe foc.
Îți încălzesc supa. * Nu.
tata… sunt bine.
Nu mănânci nimic. eu mananc.
Nu ai mâncat ca să stai pentru mine.
Willa, trebuie să salvăm mâncare până vine ea.
Dar dacă nu vine?
Nu spune asta. Dacă pierdem războiul?
Degeaba m-ai fi protejat. Nu degeaba.
Ar trebui să rămân aici cu pietre? Fluturând o sabie de lemn?
Să te antrenezi pentru un război că nu mă lași să lupt?
Nu te antrenez doar să lupți. Te antrenez să trăiești.
Cum este viața asta? E ca o închisoare.
Nu facem nimic în timp ce mama face totul acolo...
Cinci ani.
Am luptat cinci ani. Și mama ta continuă să lupte!
Am pierdut totul, Willa.
Tot!
Să nu spui niciodată că nu am făcut nimic.
Îmi pare rău.
El te iubește atât de mult.
De ce nu e aici?
I-am promis mamei tale asta Ți-l voi da doar când ești gata.
Astăzi ai dovedit-o.
Aceasta a fost sabia mea,
iar acum este al tău.
te voi cunoaste maine a lupta ca ea.
Am să verific capcanele pentru iepuri. Bine, supă de iepure pentru prânz.
m-am întors.
Sper că vă plac sardinele.
De ce ea...?
Nu.
Asta e.
Rosie?
Rosie, de ce i-ai făcut asta lui Ocho?
Rosie?
esti ok
Vino.
Vino. Vino. Vino.
Rămânem aici peste noapte. Lasă-mă să mă uit la asta.
Ești rănit? ai o zgârietură sau o rană?
Ce am făcut?
Willa. Era o fată. nu am crezut…
Ascultă. Ascultă la mine! Nu mai contează.
I-a sunat. A trimis un semnal.
Ucigatorii și hibrizii sunt conectate între ele.
Ei știu că suntem aici asa ca plecam.
Unde mergem? În golf cu bărcile.
De aceea te antrenezi, Willa.
Slayers vin și vor distruge totul, ca acolo.
Ne întoarcem? Mergem... acasă?
Nu. Hai să mergem în altă parte.
Tată, mi-e frică.
Lasă frica să te conducă in fata. iti amintesti
Vino. Suntem pe partea greșită a insulei. Avem un drum lung de parcurs.
Nu mi-ai spus că știu să înot. Există prădători.
Nimic nu oprește vânătoarea.
Le este mai ușor să plece la țărm. Minele le încetinesc.
Așa ajungem în golf.
Dacă nu suntem acolo când minele explodează, ne grăbim.
10-15 minute cel mult.
Unde mergem mai departe? Sud.
Ținem continentul la stânga și continuăm. În, Sud este cea mai bună șansă a noastră.
Bine.
Picioarele mele. Să ne odihnim puțin aici.
Toate bune. După pădure suntem la cinci minute de golf.
unde este șapca ta
I-am dat-o.
Am încercat doar să o ajut.
Este toată responsabilitatea mea.
Nu. Lumea asta și tot ce sa întâmplat. Nu e vina ta.
Și ce s-a întâmplat cu fata aceea nu e vina lui.
Tocmai sa întâmplat.
Iată. mananca asta să vă țin de cald.
Cinci minute, apoi începem.
Vrei să auzi o poveste? Nu.
Nu; cine esti tu Ce i-ai făcut fiicei mele?
Nu cele obișnuite. Nu povestea Kodiak.
Vreau să aud despre vremurile vechi.
Pe vremurile vechi?
O poveste despre ea.
Mă doare. De aceea trebuie să o spui.
Deja circulau zvonuri despre atrocitățile
care a avut loc în nord.
Orașe întregi au fost distruse.
Oamenii erau măcelăriți de un inamic pe care încă nu l-am înțeles.
Dar nu ne-a păsat.
Eram fericiți.
Nu mă mai întâlnisem până acum o existență atât de strălucitoare.
Care a avut atâta dragoste.
Știam că orice ar fi venit,
ne-am avut unul pe altul
Și așteptam cu nerăbdare să te aducă în această lume.
Și când ai venit în sfârșit,
tu, mielulețule plin de încredere și admirație,
...nu ai plans. Nu ai strigat.
Nu te-ai speriat deloc.
Și în acel scurt moment, lumea era...
Invincibil.
Ai spus că va fi greu.
Am vrut să-mi spui cât de greu.
Știu că ești acolo undeva și știu că te vei întoarce
Vii în curând?
Nu pentru mine. Pentru ea.
Ajută-mă să o salvez.
E aici. Trebuie să plecăm.
Mai repede. Cât de departe este?
Nu departe. Du-te așa. Suntem aproape.
Vino. De acolo.
Ai făcut asta?
Kodiak nu este singurul care poate a doborî un copac dintr-o singură mișcare.
Ucigatorii nu pot trece, așa că trebuie să-l ocolească.
Deci, dacă nu putem trece, Haideți, începători.
Tu primul. În portbagaj.
Ai făcut-o de un milion de ori ori. Vino. Uită-te la copac.
În tăcere. Privește înainte.
Concentrează-te. Bine.
Bine. Este usor.
Nu, tată!
Nu! Stai acolo!
Trebuie să le zdrobești creierul!
Era fratele ei.
Mușcături? Leziuni? Sânge;
Bine. Merge.
poti poti sa treci
Deci, cine a antrenat pe cine?
Continua. Un pic mai mult. În pădure.
esti bine Hai. Scoală-te. Nu pot.
Încearcă. Doar pentru o secundă.
Tatăl lor. Trebuie să te ridici.
Willa. Nu pot.
Nu pot. Puteți.
Puteți. De aceea te antrenezi.
Puteți!
Aşa.
Te pot ajuta.
Vino.
Am reușit.
Barca este încă acolo.
Bine. Te voi ajuta să cobori.
Îți amintești cum pornește motorul?
Așa cred. Îți amintești sau nu?
Ține minte.
Tăiați frânghia ancorei și barca va intra singură în apă.
Dar, tată, tu...
Nu. Nu.
Ascultă. Nu.
Îți dau suficient timp să pleci. le voi amâna.
Nu, mă voi lupta cu tine. Știu că poți lupta.
Ai dovedit-o. Nu azi. Nu acum.
Lasă-mă să rămân.
Lasă-mă să fac asta pentru tine.
Ești o războinică, Willa.
Luptă, dar amintește-ți să iubești.
Iubește totul, chiar și întunericul.
Lumea este atât de distrusă, tată. Nu pot.
Lumea nu este ruptă, Willa.
De ce ești aici?
Aşa.
Pleacă de aici. Te rog, Willa.
Willa, pleacă! Bine.
O singură mișcare cu sabia!
Bine.
Haide, Otso. Noi avem grijă de asta.
Nu.
Nu. Nu!
Nu! Nu!
Nu!
Îmi pare rău, Otso. Am încercat.
Într-o zi te vor întreba să le spună cum a fost salvată lumea.
Și vei spune că a fost o fată numită Willa,
care era puternică, plină speranta si frica.
Willa îi era frică de ceea ce urma, dar ea era pregătită.
De ce, ca tine toate povestile bune...
... Willa a avut un erou.
Și când vor să știe dacă Kodiak este doar o poveste frumoasa,
le vei spune că
Kodiak este real.
Eroul care i-a dat speranță Willei.
Eroul care ne inspiră pe toți.
Să mergem!
Haide!
Haide.
Aceasta va fi povestea cum lumea nu s-a stricat.
Redarea dialogului: Sparta