Co tu chceš, Carlosi?
Vezmu si tě. Celou, Joanno.
Musíš pryč. Můj manžel, starosta, se každou chvíli vrátí.
Klidně o tu práci na železničním projektu přijdu.
Nemůžu zapomenout na včerejší večer ani na tvoji chuť v mých ústech.
Přece víš, že to chci taky. Toužím po tvém mužství.
Tak odhoď šaty.
Chci vidět křivky tvých prsů v měsíčním svitu
a cítit na sobě teplo tvého těla.
Sakra, ne aby ses do mě zamiloval!
Pozdě.
Konec scény.
- Panebože, to bylo skvělý! - Díky.
A ten scénář? Paráda.
Ale hlavně ty jseš neuvěřitelnej.
Fakt jsem uvěřila, že jsi bývalej gigolo, co začal dělat v městským plánování.
Je to tak komplexní role, že?
Když to čtu, vyvolává to ve mně otázky.
- To je dobře, ne? - To jo.
Už se těším, až tě v té hře uvidím.
No, pozval jsem všechny.
Kámoše z posilky, lidi z jógy, svou lesbickou zubařku,
svý stalkery i ty, co stalkuju já.
To je skvělý.
Co rodina? Přijedou tvoji rodiče?
Ne. Žijou až v Indianě. Bylo by to moc namáhavý.
Ale asi bych měl pozvat svýho bohatýho páprdu.
Snad tam mají bezbariérovej přístup.
Zkusíme si další scénu? Je fakt dobrá.
Jo. Ty jsi nahoře bez, já dole a jsme na opuštěným vlakovým nádraží.
- Klidně mi fakt jednu vraz. - Vrazím.
Carlosi! Mám novinku.
Jsem těhotná.
- S tvým dvojčetem! - Ne!
VE VATĚ
NEDOSTATEK PROSTŘEDKŮ
AMERICKÁ BURZA
POSLEDNÍ UPOMÍNKA
Howarde, povíš nám, jaké budou v Místě pro všechny náklady na internet?
Jistě.
S radostí.
NADACE WELLSOVÉ
HOWARDOVA PREZENTAC AUTOR A DATUM
Co to je?
- No popravě to není dokončený. - To není.
Nedopsal jsi slovo „prezentace“.
Chtěl jsem tam to E dopsat, ale začala porada.
A nesmíme chodit pozdě.
Takže za to vlastně můžeš ty.
Howarde, musíš to brát vážně.
Místo pro všechny je velký projekt.
Všichni se musíme snažit. Musíme to zvládnout.
Ano.
LÍSTKY NA KONCERT TAYLOR SWIFT!
JEN PRO ČLENY FANKLUBU.
Sofie, co ti to teď přišlo?
Novinky. Na Barmu se žene tajfun.
A tys zvedla pěst?
Ano, na znamení solidarity s místními.
Hej. Musíme si promluvit. Děje se něco moc zajímavýho.
Sofia je asi fanynka Taylor Swift.
- Panebože. - Tu znám dokonce i já.
Má ji ráda moje dcera.
Mně se líbí, jak zpívá o tom, že si nemáme nic dělat z haterů.
Je snad ještě horší,
když víš aspoň trochu namísto toho obvyklýho nic.
Tak jo. A proč si myslíš, že ji má ráda?
No, mně a Ainsley přišlo upozornění
o předprodeji lístků pro fanoušky Taylor Swift.
A Sofiin mobil cinknul přesně v tu samou dobu.
Pak naráz rozeslala e-mail, že budeme mít 12. července volno.
To je datum koncertu Taylor Swift na stadionu SoFi.
Sofia na ten koncert půjde.
Ano, to je dobrý důkaz, ale co má být?
- Má ráda Taylor Swift. - Právě. Proč by o tom lhala?
Co to na nás hraje?
No, Sofia si hodně střeží soukromí.
Nemáš pracovat na té prezentaci?
To by se jí zamlouvalo...
že ano?
Co ho zabít touhle dýkou, kterou držím,
a pak můžeme prošukat zbytek života.
Ťuk, ťuk. Kde je můj geniální, v budoucnu oceněný herec?
Panebože. Fakt díky. Jsou nádherný.
Jsou větší než můj byt.
Dorazil ještě někdo.
- Cože? - Tvoji rodiče!
Překvapení!
Panebože. Mami. Tati.
Po našem rozhovoru jsem jim zavolala a nabídla svůj tryskáč.
Oni odmítli a přijeli autem.
Až z Indiany?
No jo. Jeli jsme po I-70 a I-44, pak po I-40 a I-15 a I-10.
Pak už jen pořád dál.
Moc prostoru ti tu nepřidělili.
Víš, mami, je to jen malé představení.
No, tvoji rodiče tu pár dní pobudou.
Nabídla jsem jim bydlení u mě, ale oni chtěli do hotelu...
...v Panorama City.
Odtud se tam jede po I-101 a I-170 a pak sjet na Roscoe Boulevard směr západ.
Pak už jen pořád dál.
- Půjdeme se posadit, zlato. - Jo. Tak zatím.
Vím, že jsi překvapený, ale jsem na tebe moc hrdá. Jsi skvělý.
Molly, mí rodiče jsou děsně konzervativní.
Tohle nebude nic pro ně.
Jsou tam tak tři scény bez sexu.
Nemusí to přece být pro ně, ne? Tobě to sedlo, na ostatním nesejde.
- Jo, dobře, musím si to zopakovat. - Jasně. Panebože.
Už tě nebudu rušit.
Zazař.
Vy v tom hrajete taky? Kostýmy. Dobře.
VODOPÁDY POMSTY
Cos mi řekl, ty ochablej čuráku?
Opatrně, kreténe, nebo tě jednoho dne někdo vezme
k vodopádům Pomsty.
To je název té hry.
Co tu chceš, Carlosi?
Vezmu si tě.
Celou, Joanno.
Vezmu tě s sebou do města na zmrzlinu.
Musíš pryč.
Můj manžel, starosta, se každou chvíli vrátí.
Klidně o tu práci na železničním projektu přijdu.
Nemůžu na tebe zapomenout.
Jak jsme se spolu na sedačce dívali na Raymonda má každý rád.
A pak jsem šel domů, sám.
Co je? Takhle to není.
Ukaž se mi.
Chci vidět křivku tvého dmoucího se úsměvu v měsíčním svitu
a cítit teplo toho úsměvu tady odtud.
Sakra, ne aby ses do mě zamiloval!
Neměla bys tolik klít.
Panebože.
Další chod?
David Chang podává luxusní pokrmy z Indiany,
protože jste „Indiaňanové“ na úrovni.
Takže zde máme dekonstruovaný tuňákový nákyp.
Dekonstruovaný?
Takže jste ho rozebral a já ho mám složit?
Další selhání, Davide Changu. Gratuluju.
Přineste nám něco z fastfoodu nebo tak.
Ta hra, Nicholasi.
No pane jo, to bylo něco.
A Carlos Wu má tolik vrstev.
Zahráls ho výborně.
To bylo jméno té postavy?
Dostali jsme skvělé parkovací místo
necelých deset metrů od vchodu.
Když je řeč o parkování, u supermarketů Krogers teď bývá plno.
- Vážně? - Zase rozdávají vzorky zdarma.
Nedávno jsme dostali párky.
Víš, koho jsem tam potkala? Susan Reedovou.
Chodil jsi do školy s její neteří Kaylou. Jaké má Kayla příjmení?
Zlato, jaké má příjmení?
- Reedová. - Jistě. Jako její teta.
To dává smysl.
Nicholasi, řekl jsi rodičům, že se ti ozvali kvůli té reklamě?
Ne, to jsem jim neřekl.
- Cože? - O nic nejde.
Ale je celonárodní.
Víš, že jsme si pořídili nový traktor?
Je nádherný. Vrní jako kotě.
Víte, kdo umí orat ze všech nejlíp?
- Nicholas. - Jasně že mi jde orání.
Mně jde, na co sáhnu.
Malý Nicky. Ten se pro farmaření narodil.
Kdybys chtěl vyzkoušet ten nový traktor, za pomoc budu rád.
Ne, nic takového.
Kdykoli spolu mluvíme, je to stále to samé. Já už orat nebudu.
Nevrátím se. Jasné? Nikdy.
Kayla zase pracuje v bance.
Víš co? Moji rodiče už jsou unavení.
Byl to dlouhý den. Odvezu je zpátky do hotelu.
Jo.
- Děkujeme mnohokrát. - Není zač.
A mimochodem, neuměla jsem spláchnout.
Dobře.
FANOUŠEK TAYLOR SWIFT OD ROKU 1989
Potřebuješ něco, Howarde?
Ne, jen se chci omluvit za včerejšek.
Moc mě to mrzí a doufám, že to ze sebe oba prostě
setřeseme.
Jo, jasně.
Dobře. Protože nechci, aby mezi náma zůstala zlá krev, bejby.
Už děláš na té prezentaci?
Já vím, že máš ráda Taylor Swift a že jdeš 12. července na ten koncert.
Teď už jen chci vědět, proč to skrýváš.
Co? To proto se chováš tak divně?
Tak já se chovám divně?
Netuším, o čem to mluvíš. Já Taylor Swift neposlouchám.
Poslouchám podcasty o systémovém rasismu a úpadku měst.
Hele, to je dobrý. Taky ji mám rád. Pustíme si Red
a uvidíme, po kolika písních začneme plakat.
Já dám nejvíc dvě a čtvrt.
Howarde, už dost. Vrať se k práci.
- A ty se uklidni. - Že jsi teď neřekl ženě, ať se uklidní?
Ne, ty... To byl jen název písně.
Narážím na názvy písní. Já myslel, že to víš.
Jsem pořád ten milý chlap. Máš krásné vlasy.
- Díky. Vrať se k práci. - Ano.
Hele, ten včerejší večer mě mrzí. Trošku se to vymklo.
- Nemusíme o tom mluvit. - Ale mohli bychom.
Jestli to chceš probrat, poslouchám.
Dobře, tak proberme to, žes sem pozvala moje rodiče
na extrémně sexuální představení, aniž by ses mě zeptala.
Mělo to být hezký překvapení.
Říkals mi, že s nima máš dobrý vztah.
To ano. Jsme v pohodě, dokud se držíme bezpečných témat jako Krogers,
Kayla a kdo má rakovinu.
Nechtějí, abych byl hercem, jasný?
Už jsem jim to vysvětloval tisíckrát, ale bylo to zbytečný, tak už to nedělám.
Promiň, Nicholasi, ale to není moc zdravý.
Zdravý. A co je zdravý?
Hele, cvičím jako Avenger,
ale jsem závislej na ketaminu, takže slovo „zdravý“ nic neznamená.
Víš, na své duchovní cestě jsem se naučila,
že se musíš otevřít obtížným emocím. Ve vztahu ke svým rodičům.
Jen tak to překonáš.
Není to lehký, ale když každej den vstaneš a budeš se snažit jako já,
- prospěje ti to. - Tak jo.
Co frkáš?
Ty mě tu chceš poučovat o každodenní snaze,
když za tebe všechnu tvoji práci vlastně vykonává 25 jiných osob
- včetně mě? - Cože? Tak to není.
Kdys naposled byla sama?
Když jsem šla na záchod, před hodinou.
Ale ne, to není pravda. Marisol mi osušila ruce.
Přesně. Proč si nepřiznáš, že kdybys byla sama,
za chvíli by ses zhroutila?
To je směšný.
Já pomoc nepotřebuju.
Klidně si vezmi na zbytek dne volno, jo?
A dám ho i ostatním zaměstnancům v domě.
I těm v kuchyni
a u akvária.
- To fakt uděláš? - Fakt to udělám.
- Tak dobře. - Tak dobře.
Tak dobře.
- Skvělý. - Paráda.
- Báječný. - Ohromující.
Fakt cool.
- Pěkný! - Jo, zlato!
Tak já jdu.
Dobře, začneme.
Howarde, tu prezentaci prosím.
Jasně.
DŮKAZ, ŽE SOFIA ZBOŽŇUJE TAYLOR SWIFT
- Ale ne. - To je snad vtip.
Tady je pět dnů dovolené, které si Sofia Salinasová
vybrala za posledních osm let, co tu pracuje.
Jak vidíte,
všechna ta data kolidují s dny důležitými pro fanoušky Taylor.
29. srpen 2015.
Ten den Taylor vystupovala v Petco Parku v San Diegu.
Sofia měla dovolenou taky 18. a 19. srpna 2017,
což bylo v naší komunitě období „Velké paniky“,
když Taylor vymazala všechny svoje příspěvky na sítích,
aby začala nanovo.
Už dost. Proč tohle děláš?
Abys k sobě byla upřímná.
Vím, žes nám dala 12. července dovolenou, protože jdeš na ten koncert.
Díky. Nemám další otázky.
Chcete vědět, co budu dělat 12.?
Moje prateta Lucia půjde na operaci srdce.
Je báječná. Mi tía. Pomohla mě vychovat, tak za ní jedu do New Jersey.
Nechtěla jsem o tom mluvit, protože mě to rozrušuje.
Ale je to tak.
To mě mrzí, Sofie.
Jo, mě taky.
Tak dobře. Gracias, Ainsley.
Howarde, udělals i tu prezentaci o internetu?
No, představoval jsem si jinej průběh, takže ne.
Mám pro vás oznámení.
Dnes večer máte volno.
- Je všechno v pořádku? - Ano, v naprostým.
Jen chci být dnes večer sama.
Tak jděte všichni domů a věnujte se svému životu.
Přátelům, rodině, zajděte si do restaurace na hamburger.
Užívejte si.
Paní Molly, je to kvůli Rusům?
Vyžadují to, aby vás mohli unést?
Ne, Marisol. O Rusy nejde.
Kdyby o ně šlo,
řekla bych tajné bezpečnostní slůvko, které jsem zapomněla.
Ananas.
- Ne, ale jídlo to bylo. - Je to „saxofon“.
Výborně. Tak vám děkuji.
A teď už mazejte.
Zmizte. Jděte. Jděte domů.
Vy rošťáci. Děkuju.
Tak jo, zkusíme tohle.
No ty kráso.
Noční mód je aktivovaný.
Ty kráso.
- Howarde, co tu chceš? - Jdu se omluvit.
Mrzelo mě, že jsem tě nutil mluvit o tvé tetě,
tak jsem pracoval přesčas, abych dokončil tu prezentaci.
Dobře. No, jsem ráda, že jsi ji konečně dodělal.
A chtěl jsem ti koupit ovocné aranžmá, ale nestíhali, tak jsem ho vyrobil sám.
- Díky. - Neměl jsem říkat, že jsi fanynka Taylor.
Jen jsem měl radost, že máme něco společnýho.
Už s tebou nějakou dobu pracuju, ale sotva tě znám.
A říkal jsem si, že by bylo super mít stejnej zájem, protože...
Však víš, že k tobě vzhlížím.
Ale přehnal jsem to. Omlouvám se.
Omluvu přijímám.
Dám to do lednice a vyhodím to až zítra.
Skvělej nápad.
Na dně je žvýkačka, jestli chceš vyhrát nějakou cenu.
Zvládly jsme to, holky.
Co to sakra je?
Hned se vrátím. Počkejte tu.
Do prdele.
- Vysvětlíš mi tohle? - Co?
Proč máš sběratelskej zelenej vinyl
Evermore od Taylor schovanej v obalu s Marvinem Gayem?
Není můj. Je kamarádky. Jmenuje se Dakota.
- Je běloška. - Je to Dakotin Evermore?
Takže můžu projít i tyhle desky od Kendricka Lamara?
- Tak jo. - Podívám se, co se děje.
Víš ty co? Máš pravdu. Miluju Taylor.
Já to věděl. Svoje lidi přece poznáme.
Ale co prateta Lucia?
Howarde, ty naivko. Pratetu nikdo nemá.
Lidi ji používají jako výmluvu v práci a ve škole.
Proč bys lhala?
Nestyď se, že zbožňuješ tu nejvizionářštější textařku
- naší generace. - Tobě se to řekne.
Mě by lidi soudili.
Je mi 32 let, jsem napůl černoška a Hispánka a chci vzbuzovat respekt.
Lidi zpochybňují moji autoritu.
Kéž by to tak nebylo, ale oba víme, že to tak je.
- To mě nenapadlo. - Myslíš, že je chci schovávat?
Že na konec roku ráda vytvářím falešný playlist
pod názvem jazz?
Už to dělat nemusíš, teď to vím.
A nikomu to nepovím.
Slibuju. Na Taylor Swift.
To jako fakt?
No jasně.
Když už tu jsem, co si pustit Midnights
- a probrat tu teorii o „Karmě“? - Bože. Co teprve ty hodiny.
Tak jo, Midnights. To bude v sekci Coltrane.
Ale to ne.
- Ale jo. - Jseš divoška.
Jo, jo...
Ty potvoro!
Přestaň pípat.
Proč?
Prosím, přestaň pípat.
Děláš si prdel?
Vyhrála jsem!
Já vyhrála, detektore kouře!
Ne.
„Pro otevření zadejte kód.“
Žádný kód nevím!
Nevím kód.
To si děláš prdel.
Molly, jsi v pořádku?
Nicholasi, jsi to ty?
Jo, jsem za dveřmi. Dostanu upozornění,
když se nouzová místnost zamkne. Napadlo mě, že mě možná potřebuješ.
Já se tak stydím. Nic nezvládnu sama.
Hele, tak to není.
Úplně sama jsi zničila celou kuchyň.
Jsem hrozná.
Aspoň se ale snažíš.
Umíš si sama sebe představit jako příčetnou?
Byla bys nudná.
„Jmenuju se Julia Millerová,
dám si salát s dresinkem zvlášť
a pak půjdu do posilky.“
„A půjdu domů za svým vysokým manželem a dvojčaty Audrey a Michaelem.“
- Nasrat. Ať si nasere i Julia! - Ať si Julia Millerová nasere.
Hned bych dal výpověď. S tebou je mnohem víc zábavy.
Už se nikdy nepohádáme.
Jasně, nepohádáme.
Promiň, že jsem ti radila ohledně rodičů.
Bože. Co já tak vím?
Nebylas úplně mimo. Však jsi nás viděla.
Neradi mluvíme o svých pocitech.
Jsou ze Středozápadu. A já jsem Asiat ze Středozápadu,
z čehož plynou závody v utiskování.
Moc mě to mrzí.
Rád předstírám, že mě nezajímá, co si o mně myslí, ale někdy...
Už ti radit nebudu.
Ale budu tu pro tebe za všech okolností.
Díky.
Ráda bych se dál objímala,
ale chce se mi čurat.
V téhle místnosti je spousta vína, ale záchod ne.
- Jo. - Jo.
Víš, kde je?
Tudy?
Ne.
HOTEL
Ahoj tati. Poslyš.
Vím, že s mámou zítra odjíždíte,
ale mám pocit, že jsme si ještě nestihli pořádně popovídat.
Takže bych vás rád vzal na večeři.
Jistě.
Výborně.
Chci vám povykládat o té reklamě, co budu natáčet.
Je na lék Lipitor. Hraju empatického číšníka.
O Lipitoru už jsem slyšel. Bere ho tvůj strejda Terry.
Margs. Bere Terry Lipitor?
Ten bere všechno.
Hele, Nicholas nás zve na večeři.
Klidně.
Víte, cestou sem jsem jel kolem pěkné restaurace.
Po Victory, vpravo na Moorpark a pak už jen pořád dál.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa