Labrīt! Hai-ho!
Kā visiem klājas? Hei!
Hanna! Patīk tavs džemperis.
- Paldies. - Tonij! Vecīt!
Vai vakar spēli redzēji?
Viņi izlika visus spēkus.
Čaviņa, Stīv! Ei, vai ārā līst?
TUALETE - VISI DZIMUMI
Velns! Nē! Atvainojos.
- Es neko neredzēju. - Nekas.
Es neesmu kails. Man ir bokseršorti.
- Piedod! - Neatvainojies!
Tas ir tāpat kā, ja es būtu peldbiksēs, ja tā padomā.
- Jā. - Jā.
Zini ko? Tev taisnība. Tas nav nekas dīvains.
- Nu... - Nu...
Kā tev iet?
Labi. Ļoti labi. Jā.
Es biju agrā rīta pārgājienā.
Kāds bija mitrums?
Lielākoties bija sauss. Zini ko?
Šķiet, es kļūdījos. Šķiet, šis ir mazliet dīvaini.
Varbūt pārgājienā jādodas man.
Atpakaļ uz manu kabinetu.
- Jā. - Tāpēc...
Atā!
Visu labu!
NEPIETIEK LĪDZEKĻU
AMERIKAS BIRŽA
NOKAVĒTS MAKSĀJUMS PĒDĒJAIS BRĪDINĀJUMS
Klau, šodien notika kas savāds.
Es aizgāju uz savu kakāšanas tualeti, un tur bija vēl kāds.
Man ļoti žēl.
Es nopirkšu blakus ēku, izlikšu visus ārā un iekārtošu tev kakāšanas ēku.
Nē. Nevajag.
Tas bija Arturs.
Viņš pārģērbās.
Viņš bija negaidīti labā formā.
Pat uzkačāts.
Tas mani mazliet pārsteidza.
Skaidrs.
Acumirkli!
Siri, samazināt apgaismojumu par 20 %!
Mollija Velsa, vai esi ieķērusies Arturā?
Jā. Esmu.
Tu, padauza! Bet labā nozīmē.
- Izstāsti man visu! - Labi.
Pēdējā laikā es daudz par viņu domāju.
Man bija sapnis, kurā mēs kopā braucām kamanās,
zem segas, un skatījāmies augšā uz Santaklausu.
Tie ir milzīgi jaunumi.
Zinu. Vai esmu traka?
Nē. Protams, ne.
Un...
Ir kas tāds, ko arī man tev droši vien vajadzētu izstāstīt.
Kas?
Kad bijām Korsikā, Arturs teica, ka arī viņam ir jūtas pret tevi.
Nopietni? Kāpēc tu man nepateici?
Man lika apzvērēt, ka neteikšu.
Un, kā jau klīnisks narciss, es tiešām vienkārši aizmirsu.
- Oho! -"Oho" gan.
Ko tu darīsi?
Es nezinu. Tas ir sarežģīti.
Esmu viņa priekšniece.
Un nezinu, vai viņa jūtas pret mani nav mainījušās.
- Un negribu sabojāt mūsu draudzību... - Ak dievs! Mīļā!
Neesi tik cēla, ja? Tu esi pārāka par to.
Mums tikai jāizdomā situācija, kurā viss var notikt organiski.
- Es zinu. - Ko?
- Darba retrīts. Jā. - Darba retrīts?
Mācībās par seksuālo uzmākšanos teica,
ka bieži nepiedienīgas lietas notiek darba retrītos
un no tiem būtu jāizvairās.
Tas būs perfekti.
Aizbrauksim uz kādu eksotisku, romantisku vietu pastrādāt.
Un tad mēs būsim izolēti, pludos grādīgais
un ļausim dabai ņemt savu.
Nu, nezinu. Vai tas nav pārāk manipulatīvi?
Jā, bet saproti - tieši tā visas lieliskās attiecības sākas.
Vai atceries seksīgo ugunsdzēsēju, ar ko tikos?
Vai tiešām tu domā, ka mana daudzdzīvokļu māja
"nejauši" aizdegās?
Pieaudz!
Mēs brauksim uz Dubaiju!
Pag, atvaino! Kas notiek?
Māsīca Mollija, tu nopietni?
Pavisam nopietni.
Pēdējā laikā mēs tik cītīgi strādājam un esam pelnījuši kādu balvu.
Man Dubaijā ir pils.
28 istabas, septiņi baseini
un pilns apkalpojošais personāls, kas izpildīs katru mūsu iegribu.
Pils?
Es būšu gluži kā princese Jasmīna.
Apžēliņ!
Izbraukšu no valsts divreiz vienā gadā?
Kas es esmu? Toms Krūzs?
Būtībā es nedrīkstu izbraukt ārpus valsts.
Vai iebraukt.
Tas būs perfekti.
Gandrīz maģiski. Es apsolu.
Un vai tu neiebilsti, ka braucam?
Starptautiski ceļojumi varētu dot mums jaunu skatījumu
uz problēmām, kuras mums ir mājās.
Un atvaino, Einslij!
Ja nu kāds būs princese Jasmīna, tad es.
Man ir tam atbilstoši mati.
Brauksim uz Dubaiju!
Čau, Kapteini Apakšbiksi!
- Ko, lūdzu? - Kapteinis Apakšbiksis.
Tas tēls no bērnu romāna Kapteinis Apakšbiksis.
Lai nu kā, ceru, ka brauciens uz Dubaiju neradīs sarežģījumus ar Aleksu.
Nē! Šonedēļ viņa ir pie mammas, tāpēc problēmu nebūs.
Labi. Tas ir labi.
Es tikai gribēju pārliecināties, ka noteikti brauksi,
jo domāju - tev tiešām tur patiks.
- Jā? - Jā.
Es aizvedīšu jūs uz diviem restorāniem, kuros ir neiespējami tikt.
Tiem abiem ir Michelin zvaigznes.
Man patīk Michelin riepas,
tāpēc izklausās labi.
Un es arī rezervēju helikoptera lidojumu pāri mākslīgai salai,
kam ir Ferrari forma.
- Sveiks! - Ko?
- Ko tu te dari? - Pārsteigums.
- Čau! - Jā.
Čau!
Un kas ir viņa?
Atvaino! Mollij, tā ir Villa.
Villa, tā ir mana priekšniece Mollija.
Mollija Velsa, protams. Jūs man ļoti patīkat, starp citu.
Un man patīk viss, ko jūs darāt.
Vispār Villa demonstrēja apģērbu
tajā modes skatē, kurā tu biji. Tur mēs iepazināmies.
- Tātad esi modele? - Tikai tāpēc, ka esmu gara.
Bija vai nu tas, vai basketbols, un man ir briesmīgi refleksi.
Man ir vienreizīgi refleksi.
Forši. Lai nu kā, atvainojiet, ka pārtraucu.
Es tikai atnācu, lai atnestu viņam cienastu.
Nu nē!
Jā, es izcepu tos kēksiņus, par ko tev stāstīju.
Ar mellenēm, ko salasījām.
Ar tām no šīrīta pārgājiena?
- Jā. - Kaut kas neticams!
Viņa cep!
Villa cep. Viņa ir tāda kā cepēja, ja?
Paldies.
Lūdzu, pacienājieties!
Uzcepu pietiekami visam birojam, tāpēc...
Cik mīļi no tavas puses!
Ak debess!
Tie ir ļoti ņammīgi.
Nu, draugi!
Nu, man jāiet.
- Jā. Es tevi pavadīšu. - Labi.
Bija prieks iepazīties, Mollij.
Man arī, Villa.
Jauku dienu, Villa!
Es te iekšā un ārā kā tāds bumerangs.
Ei!
Bindija Ērvina, varbūt piebremzēsim ar to austrāliešu akcentu?
Velns, garšīgs.
Nu tā. Te būs tavas vakariņas.
- Vai tas ir Villas Insta? - Jā.
Un tas ir pats vienkāršākais un apburošākais, ko esmu redzējusi.
- Velns parāvis! - Vai drīkstu ko pateikt?
Pārāk gara. Tas ir baisi.
"Es pūlī redzu savus draugus.
Re, tur ir Endžela."
- Nožēlojami. - Paskat!
Cep, iet pārgājienos un dod pajumti trušiem, Nikolas.
Trušiem.
Visi truši ir izvarotāji.
Un viņa jau ir ielikusi bildi ar sevi un Arturu.
"Beidzot atradu īpašu draugu, ar ko piecos no rīta iet pārgājienos."
- Mollij, paskaties uz mani! Un uz sevi. - Nu, kā es...
Tu esi lieliska un apbrīnojama.
Un, ja gribi piecirst Arturam, šai Villai nav izredžu.
Viņi tiekas kādas divas nedēļas. Tas nekas nav.
Zini, tev taisnība. Man vēl nav jāizstājas no spēles.
- Vecā, tu spēlē. - Vecais, es spēlēju.
Un, kad būšu tikusi ar viņu galā, viņš mani lūgsies, lai pārtraucu.
- Atvaino! Par traku? - Jā, mazliet.
Te jau viņa ir!
- Princese Jasmīna. - Paldies, Hovard.
Arī tu izskaties labi.
Tu vari būt princeses Jasmīnas draugs, kas pārvēršas par kamieli.
Sveiki visapkārt!
Man ir kāds paziņojums.
Plānu maiņa.
Tā vietā, lai brauktu uz manu pili Dubaijā, mēs brauksim uz labāku vietu.
Uz brīvdienu māju Sanbernardīno kalnos!
Pag!
Sanbernardīno Kalifornijā? Kur mans brālēns dabū zālīti?
Dubaija ir daudz par ekstravagantu.
Manā pilī ir mākslīgā upe, kas nes no vienas istabas un nākamo.
- Nu, kurš gan to grib! - Es.
Mēs daudz labāk saliedēsimies vienkāršā, mājīgā namiņā pie pirmatnēja ezera.
- Dīķa. - Dīķa.
Un tā vietā, lai lidotu 18 stundas luksusa lidmašīnā, tas būs tikai 30 minūšu...
- Trīsarpus stundu. - Trīsarpus stundu brauciens.
Tāpēc dosimies lejā, kur mūs gaida mikroautobuss,
un lai ballīte sākas!
Bet pils!
Un Ferrari sala!
- Un, Mollij, es paņēmu šo cepuri. - Un tā ir lieliska cepure.
Un tā izskatīsies brīnišķīgi brīvdienu mājā meža vidū.
Jā, vispār man patīk Sanbernardīno apvidus.
- Varētu būt krūmu sīļu pārošanās sezona. - Ir.
Viņi kārtīgi nopūlas.
Laižam!
Esiet sveicināti Velsas nometnē!
Sejā spīd saule. Smaržo gaiss.
Un var dzirdēt, kā koku jenoti būvē jaunu rītdienu.
Un te ir arī daži kamīni,
- ja kāds prot saskaldīt malku. - Es to izdarīšu.
Man patīk strādāt ar rokām.
Birojā tikai klikšķini šo, klikšķini to,
- atstarpe, izdzēs, kopē, ielīmē. - Jā. Sapratām, Artur. Pietiek.
- Ej saskaldi malku! - Labi.
Un es mums sarūpēšu pašas gatavotu maltīti.
Izbaudiet!
Skat! Man šķiet - tas ir kalns "Kalifor-ni-ja".
Jā. Labi, iesim! Nāc!
Iešu iemērkšos dīķī.
Jūs nāksiet?
Es nāvīgi gribu redzēt visas jūsu vidusdaļas.
Nekādā gadījumā.
- Vai tu pārģērbsies? - Nē, nav vajadzības.
Atā!
Man šis nepatīk.
Ir sajūta, ka atkal esmu skolas laika nometnē. Tas nav domāts man.
Arī tu brauci uz nometnēm?
Ik vasaru. Nometne "Onondaga".
- Izklausās briesmīgi. - Jā, tā bija.
Maza blonda meitene vārdā Bobī ar garo "ī"
mēģināja man iemācīt izgatavot spalvu galvasrotu.
Tas radīja problēmas, ko pārstrādāju joprojām.
Es biju uz nometni "Piedzīvojums".
Izrādās - piedzīvojums bija redzēt, cik tālu man dibenā var ieraut apakšbikses.
Labi. Nu, būsim civilizēti un sēdēsim visu laiku telefonā!
Sarunāts.
Tā. Te nav zonas.
Varbūt uztversim tuvāk tām metāla ragavām,
kas ir arī pulkstenis?
Kas šī par sviestainu vietu?
Čau, Nikolas! Es atvainojos. Šorīt nepaspēju uz busiņu.
LAIPNI LŪDZAM DUBAIJĀ
Manai vecaimātei bija operācija. Sīkāk nestāstīšu,
bet šajās brīvdienās kāds eņģelis būs par mums nomodā.
Lai nu kā, beigās es biļeti uz Dubaiju nopirku pati.
8000 $. Upsī!
Un piedod, ka tevi apgrūtinu,
bet man nav tās pils adreses.
Tāpēc piezvani man, kad vari.
Labi. Sveicieni visiem! Atā!
Labdien!
Dubaija!
Tā, vai tiešām tu tagad kritīsi tik zemu, ka gatavosi ēst?
Cerams, ka Arturam ir milzīgs penis.
Viss kārtībā. Es gatavoju vistas sacepumu ar mīklas cepurīti.
Fui, kāpēc? Tas ir kā pīrāgs, kas pildīts ar zīdaiņu pārtiku.
Nē, tas ir omulīgs un vienkāršs.
Tas ir perfekts.
Mīļā! Esi uzmanīga!
Neuztraucies! Viss kārtībā. Man tikai jāieiet ritmā.
Jāatrod savs plūdums.
Ei!
Lieciet mani pie darba!
Paklau! Es tagad iešu ārā un uzņemšu dažas
piedauzīgas bildes ar sevi dabā savai Ziemassvētku kartītei.
Artur, vai palīdzēsi Mollijai ar vakariņām?
Jā, protams.
- Ko gatavojam? - Vistas sacepumu ar mīklas cepurīti.
Kā man tas garšo!
Fui! Izbeidz! Nē. Pazūdi!
Nē. Ej!
- Ej! - Ļauj pasvaipot!
Kāpēc tu neļauj man pasvaipot?
Iedod kaut vienu stabiņu!
Māsīca Mollija, mums vajag internetu!
Ja nākamajās desmit minūtēs nevarēšu pārbaudīt savu e-pastu,
nodedzināšu šo māju līdz ar zemi.
Kāpēc jūs taisāt tādu troksni?
Jūs sabojājat visu noskaņu.
Kādu noskaņu? Jūs mūs atvedāt šurp. Mums vajadzēja baudīt noskaņu Dubaijā.
Tā, nu viss. Ejiet ārā un atrodiet sev kādu citu nodarbi!
Tagad. Ejiet! Aiziet!
Kusties, Salinasa!
Valdonīgs stiliņš tev piestāv.
Gandrīz jau gatavs.
- Vai gribi nogaršot? - Jā.
Uzmanīgi! Karsts.
Es teiktu - gandrīz perfekts.
Nezinu. Man šķiet - vajag vēl mazliet sāls.
Novirzies no receptes. To es cienu.
Bam!
Izskatās, ka mums te ir īsts Emeralds Legāsī.
Atvaino! Vai teici "Emeralds"?
Pag, vai domā, ka viņa vārds ir Emeralds Legāsī?
Jā. Pag! Kāds tad tas ir?
Emerils.
Nē. Tā ir iesauka "Emeralda" vietā.
Pag, vai domā, ka 60 gadus vecu keidženu šefpavāru sauc par Emeraldu?
Nekad neesi par to šaubījies?
Labi, pietiek. Turpini maisīt!
Tiks darīts, "Arturd".
Ei, par ko tad tas?
Redzēju kukaini. Droši vien izglābu tev dzīvību.
Ak dievs! Redzi, melnādainie neiederas brīvdienu mājās.
Mēs iederamies vēlajās brokastīs vai greznā atvaļinājumā Tulumā.
Te mums nekas nav darāms.
Būtu jāiekur ugunskurs. Tas mūs sasildīs. Atbaidīs zvērus.
Zini, nometnē "Piedzīvojums" audzinātājs trīs nedēļas
centās iemācīt man iekurt ugunskuru ar loka urbi.
Varu pamēģināt.
- Varbūt iekšā ir sērkociņi. - Jā, varbūt.
Bet diez vai mēs drīkstam tur iet.
Šķiet - starp Arturu un Molliju kaut kas notiek.
Ko? Ko tu gribi teikt?
Vispār man vienalga. Esmu pārāk nosalusi, lai būtu ziņkārīga.
Labi. Pamēģināsim pa manam!
Tu atnes malku un sakrauj piramīdā!
Es sadabūšu vijumu un nūju.
Hovard, kas ir vijums?
Zini, ko mums tagad vajag?
Ēst gatavošanas mūziku.
Jā, pilnīgi noteikti.
Gatavošanas melodijas.
Es to izjūtu.
Tā ir laba. Kas tā ir?
Tā tiešām palīdz man ieiet gatavošanas ritmā.
Jā, tā ir austrāliešu grupa.
Es par to uzzināju no Villas.
Forši.
- A-ha. - Ļoti forši.
Villa. Kā tajā jomā veicas?
Jā. Pavisam labi. Man tiešām viņa patīk.
Tas ir labi, ka tu atkal atveries attiecībām.
Jā.
Nē, man vienkārši... Man ir ļoti interesanti.
Viņa lika man aiziet uz to trako keramikas nodarbību,
un man tas nemaz nepadodas, bet nezinu.
Savā ziņā man tas patika.
Ir sajūta, ka pēc šķiršanās viņa man atkal atver pasauli.
Zinu, ka tas droši vien izklausās muļķīgi, bet jā - es tiešām esmu laimīgs.
Jā.
Atvaino! To man tur ielika meita.
Nemāku izdzēst.
Labi, man jāatzīstas.
Šis ir diezgan jauki. Ugunskurs tev ir izdevies.
Laikam tomēr būšu tajā nometnē kaut ko iemācījies
vēl bez tā, kā justies kā lūzerim.
Tik traki?
Tas bija baigi.
Teikšu tā: tas bija tajā gadā, kad man sākās pubertāte,
un divus gadus, pirms atklāju dezodorantu.
Man žēl, ka ar tevi tā notika.
Ja tas ir kāds mierinājums, arī man nometnē nebija daudz draugu.
- Tiešām? - Jā.
Es mēģināju sākt protestu pret pirmiedzīvotāju vārdu pārņemšanu,
bet visi gribēja tikai peldēties un apmierināt ar roku.
Es nometnē draudzējos tikai ar medmāsu.
Ak dievs! Es arī. Manējo sauca Linda.
- Ko? - Jā. Viņa man iemācīja tamborēt.
- Ko tu stāsti! - Jā.
Zini, ja nometne būtu drīzāk šāda,
kā mēs tagad sēžam pie ugunskura un runājamies par dzīvi,
varbūt mums tā būtu patikusi labāk.
Domāju - tev taisnība.
Ei, Sofij! Ja mēs bērnībā būtu bijuši vienā nometnē,
domā - mēs ar tevi būtu draudzējušies?
Nē.
Sveiki!
Sveiks!
- Kā veicās ar fotografēšanu? - Vienreizīgi.
Drons dabūja apbrīnojamu kadru ar skaistu ezeru, tad šāvās lejā
un lidinājās tieši pie apmatojuma kušķīša virs manas kājstarpes.
Pie tā nevar nemasturbēt.
Nu tā. Ķerieties klāt!
Mammītes Mollijas vistas sacepums ar cepurīti.
Ar tēvoča Artura piedevām.
Lieliski.
Nu mēs esam brālis un māsa.
Zināt ko?
Parasti man vistas gaļa garšo tikai sablendēta proteīnu smūtijā,
lai uzaudzētu dibena musīšus, bet šī ir diezgan laba.
Ak dievs!
Atvainojiet!
Visas šīs ziņas no Villas ienāk reizē,
bet zona visu laiku parādās un pazūd.
Jā, man arī.
Man ir kādas sešas balss ziņas no kaut kādas Ānslejas.
Šķiet, tā ir dragkvīna, ar ko vienreiz salaidu.
Atvainojiet!
Tas nekas. Tu drīksti tās izlasīt.
Nē, nekas. Negribu būt nepieklājīgs.
Tas ir diezgan nepieklājīgi, ka tavs
telefons visu laiku džinkst, tāpēc lasi vien.
Labi.
Kas tad pēkšņi tik smieklīgs? Vai kāds uzlika autotūnu ziņām?
Mums ar Villu ir ieradums,
ka viņa man paziņo, kad viņas suns iet gulēt,
un es piezvanu novēlēt tam arlabunakti.
Muļķīgi.
Tas tiešām izklausās ļoti muļķīgi.
Zini, māsīc, mēs ar Sofiju sakūrām tīri labu ugunskuru.
Varbūt pēc vakariņām varam desertā uzcept s'mores?
Mums nav, no kā pagatavot s'mores, Hovard.
- Žēl gan. - Nē, nekas.
Varam vienkārši uzcept zefīrus.
Vai tu nedzirdēji?
Mums nekā no tā nav.
Vecajā mājā tev bija vesela konfekšu istaba,
bet es esmu traks, jo pieminu zefīrus.
Ko tu dari?
Nu, man s'mores nevajadzēs,
jo būšu pārēdies šo vistas sacepumu.
Lai gan tas ir mazliet par sāļu, Emerald.
Bļāviens, viņš ir Emerils!
Tā. Lūk, kas notiks, tā kā viss ir tik ļoti garām.
Tā kā mums nav s'mores un šis sacepums ir sāļš mēsls!
Es aizbraukšu uz veikalu,
lai atvestu visiem bērniem šajā mājā visu, ko viņi grib.
- Mollij, viss kārtībā. Es aizbraukšu. - Tūlīt pat apsēdies!
Nu velns!
Es braukšu viena, lai saglābtu šīs nejēdzīgās brīvdienas.
Mollij, pagaidi! Busiņš ir ļoti liels, un ceļi ir ļoti mazi,
- un ir zināms, ka esi slikta braucēja. - Esmu izcila braucēja!
Labi, bet padomā par to tā:
braukšana domāta neglītajiem, bet tu neesi neglīta.
Tu esi smuka. Esi ļoti smuka meitene.
Neļauj nesmukajiem uzvarēt! Mollij, nu beidz!
Tā.
Bremzē!
- Pārdomā! Lāci ne! - Lāci ne!
Nē! To ne... Stop!
Stulbums!
Mollij, lūdzu! Tu ignorē drošības distanci.
Es to izdarīju.
Dritvaikociņ, es to izdarīju, ķēmi tādi!
Ak dievs!
- Ai, nē. - Ak dievs!
Kāpēc viņa ir kaila? Tas ir, vai viņai viss labi?
Daba ir briesmīga! Te nenotiek nekas labs.
- Visi nomierinieties! - Ak dievs!
Ak dievs!
Tas tik bija trieciens!
Ronda, vai tev viss kārtībā?
Jā, protams, dārgā.
Šī nav pirmā reize, kad mani notriec mikroautobuss.
Tā. Nu re!
Neuztraucies! Viss tev būs labi.
Tā. Kur ir mana somiņa? Man vajag zālītes konču.
Paldies. Jaunākais par Rondu.
Viņai viss ir labi, ja neskaita to, kas viņai bija jau pirms tam.
Paldies dievam!
Viņa saņēma visus tavus ziedus un pirmdien būs atpakaļ darbā.
Tev viss labi?
Zinu, ka šis brauciens neizvērtās tā, kā gribējām.
Man viss kārtībā.
Es tikai gandrīz nogalināju cilvēku un ārkārtīgi apkaunoju sevi
Artura priekšā, bet, kā ir, tā ir.
Man ļoti žēl, mīļā.
Es turēšos pie sākotnējā plāna.
- Koncentrēšos uz sevi un savu darbu. - Jā.
Vai tu gribi apskatīt manus drona kailfoto?
- Jā, tas būtu jauki. - Jā.
Brīvā dabā mana pakaļa tiešām izceļas.
Cik tu pret mani esi labs!
Ei, ko tu te dari tik agri?
Nenāca miegs.
Es domāju par Telpu ikvienam.
Gribu, lai tādu ir vairāk.
Līdz gada beigām Dienvidkalifornijā
- mums tādu būs trīs. - Jā, bet kāpēc pie tā apstāties?
Izveidosim tādas visā valstī!
Domāju - tā ir laba ideja,
bet es tev pateikšu ko tādu, ko neesi dzirdējusi 20 gadus.
Tev nav tik daudz naudas.
Ei, Nikolas! Assalamu alaikum! Tikai apjautājos.
Pagājušas kādas četras dienas, un tas nekas.
Atvaino, ka esmu tik uzmācīga.
Vārdu sakot, atzvani man!
- Labi. - Einslij!
Diez vai tavi draugi ieradīsies.
Džavid!
Kāds tu esi īgņa! Viņi būs klāt.
Nu beidz! Nopirksim kādu picu!
Zini, es domāju, ka šoreiz jāpamēģina Supremo,
jo vai pagājušo reizi neņēmi ar četriem sieriem vai ko tādu?
Vienalga. Domāju - vajag...
- Ar pieciem. - Ar pieciem sieriem? Oho!
Tulkojusi Inguna Puķīte