Labas rytas! Labukas.
Kaip visiems sekasi?
Hana, koks gražus megztinis.
Toni! Bičiuli mano.
Žiūrėjai vakar rungtynes?
Aikštelėje žaidėjai atidavė visas jėgas.
Laba, Stivai. Ar lauke lyja?
BENDRAS TUALETAS
O šūdas! Ne! Atsiprašau.
- Labai atsiprašau. Nieko nemačiau. - Viskas gerai.
Aš ne nuogas. Aš su trumpikėmis.
- Atsiprašau. - Neatsiprašinėk.
Geriau pagalvojus, tas pats, lyg būčiau su maudymosi kelnaitėmis.
- Taip. - Taip.
Žinai, ką? Tu teisus. Tai nekeista.
- Taigi... - Taigi...
Kaip laikaisi?
Gerai. Tikrai gerai. Taip.
Anksti ryte nuėjau į žygį.
Ar nebuvo drėgna?
Daugiausia buvo sausa. Žinai, ką?
Regis, klydau. Manau, tai truputį keista.
Gal tai man reiktų išeiti į žygį.
Atgal į kabinetą.
- Taip. - Taigi...
Viso.
Iki pasimatymo... Iki!
NEPAKANKA LĖŠŲ
AMERIKOS VERTYBINIŲ POPIERIŲ BIRŽA
PASIBAIGĘS TERMINAS PASKUTINIS ĮSPĖJIMAS
Šiandien nutiko šis tas keisto.
Nuėjau į kakojimo tualetą, ir ten buvo kitas žmogus.
Labai užjaučiu.
Nupirksiu gretimą pastatą, uždarysiu jį
ir paversiu jį tavo kakojimo pastatu.
Ne. Viskas gerai.
Ten buvo Artūras.
Jis persirenginėjo.
Jis buvo netikėtai geros formos.
Netgi raumeningas.
Šiek tiek nustebau.
Gerai?
Minutėlę.
Siri, pritemdyk šviesą 20 %.
Mole Vels, tau patinka Artūras?
Taip. Patinka.
Kekše tu! Bet gerąja prasme.
- Papasakok man viską. - Gerai.
Pastaruoju metu daug apie jį galvoju.
Aš net sapnavau, kad kartu važiuojame rogėmis,
apsikloję antklode, ir žiūrime į Kalėdų Senelį.
Tai didžiulė naujiena.
Žinau. Man pasimaišė?
Ne, aišku, kad ne.
Ir...
Turbūt ir aš turėčiau tau šį tą pasakyti.
Ką?
Kai buvome Korsikoje, Artūras sakė, kad ir jis tau neabejingas.
Tu rimtai? Kodėl man nepasakei?
Mane privertė prisiekti, kad neprasitarsiu.
Ir, kaip klinikinis narcizas, tiesą sakant, pamiršau.
- Oho. - Tai jau tikrai „oho“.
Ką ruošiesi daryti?
Nežinau. Tai sudėtinga.
Aš - jo viršininkė.
Ir nežinau, ar jo jausmai man nepasikeitė.
- Ir nenoriu griauti mūsų draugystės... - O Dieve. Mieloji.
Nustok būti tokia kilni, gerai? Tu daug kietesnė.
Mums tereikia sugalvoti situaciją, kurioje viskas galėtų nutikt natūraliai.
- Sugalvojau. - Ką?
- Darbo poilsinė kelionė. Taip. - Darbo poilsinė kelionė?
Per apmokymus dėl priekabių Personalo skyrius sakė,
kad per darbo iškylas nutinka daug nepadorių dalykų,
tad jų reikėtų vengti.
Tobula.
Nukeliaujame į egzotišką, romantišką vietą dirbti.
Tada esame nuošalioje vietoje, alkoholis liejasi laisvai,
ir tegul gamta padaro savo.
Nežinau. Ar ne per daug manipuliacijų?
Taip, bet taip prasideda visi puikūs santykiai.
Pameni tą seksualų ugniagesį, su kuriuo susitikinėjau?
Nejaugi išties manai, kad mano daugiabutis
„atsitiktinai“ užsidegė?
Suauk.
Keliaujame į Dubajų!
Palauk, atsiprašau. Kas vyksta?
Pussesere Mole, tu rimtai?
Žiauriai rimtai.
Pastaruoju metu taip sunkiai dirbome, tad nusipelnėme apdovanojimo.
Dubajuje turiu rūmus.
28 kambariai, septyni baseinai
ir darbuotojų komanda, pasirengusi įvykdyti visas mūsų užgaidas.
Rūmus?
Būsiu visai kaip princesė Džasmina.
Jėzau.
Išvyksiu iš šalies dukart per metus.
Kas aš? Tomas Kruzas?
Formaliai man draudžiama išvykti iš šalies.
Ar keliauti šalies viduje.
Bus tobula.
Kone magiška, pažadu.
Tu nieko prieš, kad keliausim?
Tarptautinė kelionė galėtų padėti šviežiai pažvelgti
į problemas, su kuriomis susiduriame namie.
Ir man labai gaila, Einsle.
Jei kas ir bus princese Džasmina, tai aš.
Aš turiu tinkamus plaukus.
Keliaukim į Dubajų.
Sveikas, kapitone Bekelni.
- Atsiprašau? - Kapitone Bekelni?
Toks veikėjas iš pasakos vaikams, „Kapitonas Bekelnis“.
Tikiuosi, kad kelionė į Dubajų nesukels problemų su Alekse.
Ne. Šią savaitę ji su mama, todėl problemų nekils.
Puiku. Tai gerai.
Aš tik norėjau įsitikinti, kad tikrai keliausi,
nes manau, kad tau ten tikrai patiks.
- Tikrai? - Tikrai.
Nusivesiu tave į du restoranus, į kuriuos neįmanoma patekti.
Abu turi „Michelin“ žvaigždutes.
Man patinka „Michelin“ padangos.
Todėl skamba visai neblogai.
Be to, rezervavau skrydį sraigtasparniu virš dirbtinės salos,
kuri yra „Ferrari“ formos.
- Ei! - Ką?
- Ką tu čia veiki? - Staigmena.
- Labas! - Taip.
Labas.
O kas gi čia?
Atsiprašau. Mole, čia Vila.
Vila, čia mano viršininkė Molė.
Molė Vels, žinoma. Beje, aš jus myliu.
Ir man patinka viskas, ką darote.
Vila šiaip jau dalyvavo
mados šou, kuriame tu pasirodei. Ten ir susipažinome.
- Tai tu - modelis? - Tik todėl, kad esu aukšta, žinot.
Kitas kelias buvo krepšinis, bet mano refleksai siaubingi.
Mano refleksai fantastiški.
Jėga. Žodžiu, atsiprašau, kad pertraukiau.
Aš tik atnešiau šitam vyrukui skanėstų.
Negali būti.
Taip, iškepiau keksiukus, apie kuriuos pasakojau,
su mūsų surinktais vaivorais.
Su tais, kurių priskynėm šįryt?
- Taip. - Neįtikėtina.
Ji kepa!
Vila kepa. Ji tikra kepėja, ar ne?
Ačiū.
Prašau pasivaišinti.
Prikepiau tiek, kad užtektų visam biurui, taigi...
Tu labai miela.
Po šimts perkūnų!
Gardu kaip du medu.
Ak, jūs!
Man reiktų eiti.
- Taip. Palydėsiu tave. - Gerai.
Buvo malonu susipažinti, Mole.
Malonu susipažinti, Vila.
Geros dienos, Vila!
Atskriejau čia ir išlėkiau kaip bumerangas.
Bindi Irvin, gal truputį pristabdykim su tuo australiškumu?
Šūdas, kaip skanu.
Gerai. Čia tavo vakarienė.
- Ar čia Vilos instagramas? - Taip.
Praktiškiausias ir žaviausias profilis, kurį esu mačiusi.
- Eina šikt. - Galiu kai ką pasakyti?
Per aukšta. Šiurpu.
„Matau savo draugus minioje.
Žiūrėk, ten Andžela.“
- Apgailėtina. - Pažiūrėk.
Kepa, stovyklauja ir priglaudžia triušiukus, Nikolai.
Triušiukus.
Visi triušiukai - prievartautojai.
Ir ji jau įkėlė nuotrauką su Artūru.
„Pagaliau radau ypatingą draugą, su kuriuo 5.00 val. ryto einam į žygius.“
- Mole, pažiūrėk į mane. Pažiūrėk į save. - Kaip aš...
Tu nuostabi ir be galo graži.
Jei nori suartėti su Artūru, tada ta Vila neturi jokių šansų.
Jie susitikinėja dvi savaites. Tai nieko nereiškia.
Žinai, ką? Tu teisus. Turbūt dar neiškritau iš žaidimo.
- Kale, tu dar žaidime. - Kale, aš esu žaidimas.
Ir kai su juo baigsiu, jis maldaus, kad liaučiausi.
- Atsiprašau, persistengiau? - Taip, truputį.
Štai ir ji.
- Princesė Džasmina. - Ačiū, Hovardai.
Ir tu gražiai atrodai.
Gali būti princesės Džasminos draugu, kuris virsta kupranugariu.
Sveiki visi!
Turiu pranešimą.
Planai pasikeitė.
Vyksime ne į mano rūmus Dubajuje, o į dar geresnę vietą.
Į trobelę San Bernardino kalnuose!
Palauk.
Į San Bernardiną Kalifornijoje? Ten, kur mano pusbrolis perka žolę?
Dubajus pernelyg ekstravagantiškas.
Mano rūmuose teka upė, kuria gali nuplaukti iš vieno kambario į kitą.
- Kas to norėtų? - Aš noriu.
Daug labiau suartėsime jaukioje kaimo trobelėje šalia tyro ežero.
- Tvenkinio. - Tvenkinio.
Ir vietoj 18 valandų skrydžio prabangiu lėktuvu, vos po pusvalandžio...
- Trijų su puse valandos. - Po trijų su puse valandos būsim vietoj.
Todėl leiskimės į apačią, kur mūsų laukia mikroautobusas,
ir pradėkime šį vakarėlį.
Bet rūmai.
Ir „Ferrari“ sala.
- Ir, Mole, nusipirkau šitą skrybėlę. - Ir skrybėlė - puiki.
Ir atrodys nuostabiai trobelėje miške.
Taip, man iš tikrųjų patinka San Bernardino kalnai.
- Gal poruosis krūmyniniai kėkštai! - Tikrai.
Jie nesivaržo.
Varom.
Sveiki atvykę į Vels stovyklą!
Veidą glosto saulė. Oras kvepia.
Girdėti, kaip meškėnai medžiuose kuria naują rytojų.
Ir dar yra kelios ugniavietės,
- jei kas nors mokat kapoti malkas. - Aš sukaposiu.
Mėgstu rankų darbą.
Biure tik spusteli pele tą, spusteli aną,
- tarpas, ištrini, kopijuoji, įklijuoji. - Gerai. Suprantam, Artūrai. Valdykis.
- Tiesiog eik kapoti malkų. - Gerai.
O aš pagaminsiu mums valgyti.
Smagiai praleiskit laiką!
Žiūrėkit, manau, čia kalnas... „Kalifor-na-jei“.
Taip. Gerai, eikim. Nagi.
Įšoksiu į tvenkinį.
Norit prisijungti?
Be galo troškau pamatyti jūsų visų liemenis.
Jokiu būdu.
- Nepersirengsi? - Ne, viskas gerai.
Viso!
Man tai nepatinka.
Jaučiuosi kaip grįžus į stovyklą. Šitas jovalas - ne man.
Ir tu važiavai į stovyklą?
Kiekvieną vasarą, į Onondagos stovyklą.
- Skamba siaubingai. - Taip, taip ir buvo.
Maža šviesiaplaukė mergaitė, vardu Bobi su „i“,
bandė išmokyti mane pasidaryti lankelį iš plunksnų.
Tai labai trikdo, tik dar nesupratau, kodėl.
Aš važiuodavau į tokią Nuotykių stovyklą.
Pasirodo, nuotykis buvo
sužinoti, kiek stipriai gali užtraukti kelnaites man ant šiknos.
Gerai, būkime civilizuoti ir visą laiką praleiskime telefonuose.
Sutarta.
Gerai. Nėra ryšio.
Gal pagausime signalą prie tų metalinių rogių.
Jos atstoja ir laikrodį?
Kas čia per sumauta vieta?
Labas, Nikolai. Labai atsiprašau, kad šįryt pavėlavau į mikroautobusą.
SVEIKI ATVYKĘ Į DUBAJŲ
Mano močiutę operavo, smulkmenų nepasakosiu.
Bet, tarkime, kad šį savaitgalį mus stebės angelas iš dangaus.
Žodžiu, galiausiai pati nusipirkau skrydį į Dubajų.
Už 8 000 dol. Eik tu sau.
Ir nemalonu trukdyti,
bet neturiu rūmų adreso.
Todėl paskambink, kai tik galėsi.
Gerai. Myliu visus. Viso!
Sveiki.
Dubajus.
Gerai, tu rimtai taip nusižeminsi ir gaminsi maistą?
Verčiau jau Artūras turėtų milžinišką penį.
Viskas gerai. Aš tik ruošiu pyragą su vištiena.
Kodėl? Tai tarsi kūdikiška tyrelė karštoje įmautėje.
Ne, tai jaukus, naminis maistas.
Tobulas patiekalas.
Širdele? Atsargiai.
Nesijaudink, viskas gerai. Tik turiu sugrįžti į ritmą.
Turiu įsijausti į procesą.
Sveiki.
Gerai, duokit man darbo.
Paklausyk, šiaip jau dabar einu į lauką ir nepadoriai
nusifotografuosiu laukinėje gamtoje kalėdiniam atvirukui.
Artūrai, gali padėti Molei paruošti vakarienę?
Taip, žinoma.
- Ką mes ruošiame? - Pyragą su vištiena.
Dievinu pyragą su vištiena.
Baik. Ne. Lauk.
Ne, eik.
- Eik. - Leisk perbraukti.
Kodėl neleidi perbraukti?
Duok bent vieną padalą!
Pussesere Mole, mums reikia belaidžio interneto!
Jei per ateinančias dešimt minučių negalėsiu pasitikrinti el. pašto,
supleškinsiu šitą trobelę.
Kodėl jūs taip triukšmaujate?
Žiauriai gadinat atmosferą.
Kokią atmosferą? Tu mus čia atvežei.
Turėjome kurti atmosferą Dubajuje.
Gerai, viskas. Išeikit į lauką ir susiraskit, kuo užsiimti.
Dabar. Judinkitės. Nagi.
Judinkis, Salinas.
Tau tinka būti bosu.
Žinai, jau beveik baigta.
- Norėtum paragauti? - Taip.
Atsargiai, karšta.
Gan tobula, jei manęs paklaustum.
Nežinau, jaučiu, kad truputį trūksta druskos.
Nukrypsti nuo recepto. Gerbiu.
Atrodo, kad turime čia tikrą Emeraldą Lagasį.
Atsiprašau, sakei „Emeraldą“?
Palauk, manai, kad jo vardas - „Emeraldas“ Lagasis?
Taip. Pala, kas yra?
Jis Emerilis.
Ne, tai Emeraldo trumpinys.
Pala, manai, kad 60 m. prancūzų kilmės šefas yra vardu „Emeraldas“?
Ir niekad nesuabejojai?
Gerai, gana. Maišyk toliau.
Bus padaryta, „Artūrdai“.
Už ką tu taip?
Pamačiau vabalą. Turbūt ką tik išgelbėjau tau gyvybę.
O Dieve. Matai, juodaodžiams ne vieta trobelėse.
Mums pritinka vėlyvi pusryčiai arba prabangios atostogos Tulume.
Čia mums nėra ką veikti.
Turėtume įkurti ugnį. Ji mus sušildys ir nubaidys žvėris.
Žinai, Nuotykių stovykloje mano vadovas tris savaites
mėgino išmokyti mane, kaip įkurti ugnį su lanku.
Galėčiau pamėginti.
- Gal viduje yra degtukų. - Taip, gal.
Bet nemanau, kad turėtume ten eiti.
Manau, kad kažkas vyksta tarp Artūro ir Molės.
Ką? Kaip suprasti?
Šiaip jau man nerūpi. Per šalta, kad būtų smalsu.
Gerai, išmėginkime mano būdą.
Surask malkų, sudėk jas piramidės forma.
Aš atnešiu virvelę ir šakelę.
Hovardai, kas yra virvelė?
Žinai, ko mums dabar reikia?
Valgio gaminimo muzikos.
Žinoma, taip.
Melodijų gaminimui.
Man patinka.
Gera daina. Kas čia?
Ji man labai padeda atrasti gaminimo ritmą.
Taip, tiesą sakant, tai australų grupė.
Vila man juos parodė.
Jėga.
Labai šaunu.
Vila. Kaip jums sekasi?
Taip. Gan gerai. Man ji išties patinka.
Puiku, kad vėl grįžai į meilės frontą.
Taip.
Ne, aš tik jaučiu, kad man labai smagu, supranti?
Ji privertė mane užsirašyti į keistus keramikos kursus,
ir man siaubingai nesiseka, bet nežinau.
Man visai patiko, supranti?
Tiesiog atrodo, kad ji vėl atveria mane pasauliui po skyrybų.
Žinau, turbūt skamba keistai, bet, taip, aš tiesiog labai laimingas.
Taip.
Atsiprašau, ją įtraukė mano dukra.
Nemoku ištrinti.
Gerai, turiu prisipažinti.
Visai smagu. Tu šauniai įkūrei ugnį.
Turbūt šio to išmokau toje stovykloje,
ne tik jaustis nevykėliu.
Buvo taip blogai?
Buvo žiauru.
Tarkim, tai buvo tie metai, kai aš pradėjau bręsti,
o dezodorantą atradau tik po dvejų metų.
Užjaučiu, kad tau taip nutiko.
Jei tave tai paguos, aš irgi neturėjau daug draugų stovykloje.
- Tikrai? - Ne.
Bandžiau suorganizuoti streiką dėl vietinių vardų pasisavinimo,
bet visi norėjo tik eiti plaukioti ir sausai smaukyti.
Vienintelė mano draugė stovykloje buvo medicinos sesuo.
O Dieve. Ir mano. Maniškė buvo vardu Linda.
- Ką? - Taip. Ji mane išmokė nerti vąšeliu.
- Negali būti. - Taip.
Žinai, jei stovykla būtų buvusi tokia,
kai sėdime prie laužo, kalbam apie gyvenimą,
gal mums ji būtų labiau patikusi.
Žinai, manau, tu teisus.
Sofija, kaip manai, jei vaikystėje abu būtume nuvažiavę į tą pačią stovyklą,
ar būtume susidraugavę?
Ne.
Sveiki, bičiuliai.
Labas.
- Kaip sekėsi fotografuotis? - Nerealiai.
Dronas užfiksavo fantastišką gražaus ežero kadrą prieš nusileisdamas
ir pakibdamas virš garbanų kuokštelio virš mano tarpkojo.
Neįmanoma nesimasturbuoti.
Ką gi, visi. Kibkit į maistą.
Čia mamos Molės pyragas su vištiena.
Ir dėdė Artūras prikišo nagus.
Puiku.
Dabar mes brolis ir sesuo.
Žinot, ką?
Paprastai man vištiena patinka tik suplakta baltymų kokteilyje,
kuris padeda auginti raumenis. Bet ir šitas visai skanus.
Dieve mano.
Atsiprašau.
Visos Vilos žinutės ateina kartu,
bet ryšys vis nutrūksta.
Taip, ir mano.
Gavau šešias žinutes į balso paštą nuo kažkokios „Anslės“.
Ko gero, tai drago karalienė, su kuria kartą permiegojau. Užblokuoti.
Atsiprašau.
Žinai, viskas gerai. Gali perskaityti.
Ne, nereikia. Nenoriu pasirodyti nemandagus.
Gan nemandagu, kai tavo telefonas burzgia
per visą vakarienę, tai kodėl tiesiog neperskaitai?
Gerai.
Kas tokio juokingo? Kažkas automatiškai nustatė žinias?
Mudu su Vila turim tokį įprotį:
ji man pasako, kada jos šuo eina miegoti,
o aš paskambinu ir palinkiu jam labos nakties.
Tikra kvailystė.
Išties skamba labai kvailai.
Žinai, puske, mudu su Sofija galiausiai įkūrėme neblogą laužą.
Gal po vakarienės pasikepkim sausainių su zefyrais?
Neturime produktų, Hovardai.
- Kaip apmaudu. - Ne, viskas gerai.
Galėtume pasikepti tik zefyrų.
Nesiklausei, ką sakiau?
Mes nieko neturime.
Senuose namuose turėjai visą kambarį saldainių,
bet esu trenktas, kad paminėjau zefyrus.
Ką darai?
Man sausainių su zefyrais neprireiks,
nes prisivalgysiu pyrago su vištiena.
Nors jis truputį persūdytas, Emeraldai.
Jis Emerilis, blemba!
Gerai, štai kas bus toliau, nes viskas taip užknisa.
Nes neturime sausainių su zefyrais ir pyragas - šlykščiai persūdytas!
Važiuoju į parduotuvę
nupirkti visiems vaikams šioje trobelėje visko, ko jie nori!
Mole, viskas gerai. Aš nuvažiuosiu.
Padėk savo subinę ant kėdės.
O šūdas.
Aš viena išgelbėsiu šitą niekam tikusį savaitgalį!
Mole, palauk. Mikroautobusas labai didelis, o keliai - labai siauri,
- ir visi žino, kad tu prastai vairuoji. - Aš puikiai vairuoju!
Gerai, tada pagalvok šitaip:
vairuoja tik bjaurūs žmonės, o tu nesi bjauri.
Tu graži, labai graži mergaitė, girdi?
Neleisk, kad bjaurūs žmonės laimėtų, Mole, nagi.
Gerai.
Stabdyk.
- Persigalvok. Tik ne lokį. - Tik ne lokį!
Ne! Ne tas... Stok!
Kvaila mašina!
Mole, prašau. Pamiršai saugią zoną.
Apsisukau.
Apsisukau, blemba, suskiai jūs!
O Dieve!
- O, ne. - O Dieve!
Kodėl, po galais, ji nuoga? Tiksliau, jai viskas gerai?
Gamta siaubinga! Čia nenutinka nieko gero.
- Visi nurimkite. - O Dieve.
O Dieve.
Tai bent buvo smūgis.
Ronda, tu sveika?
Taip, žinoma, mieloji.
Mane ne pirmą kartą partrenkia mikroautobusas.
Gerai, prašom.
Tiesiog pamiršk. Tau viskas bus gerai.
Nagi, kur mano rankinė? Noriu guminuko.
Ačiū. Naujienos apie Rondą.
Jai viskas gerai, nekalbant apie turėtas ligas.
Ačiū Dievui.
Ji gavo visas tavo gėles ir pirmadienį grįš į darbą.
Tau viskas gerai?
Žinau, kad šita kelionė nebuvo tokia, kokios norėjome.
Man viskas gerai.
Aš tik vos neužmušiau žmogaus ir užsitraukiau baisią gėdą
Artūro akivaizdoje, bet yra kaip yra.
Man labai gaila, pupa.
Tiesiog laikysiuosi pradinio plano.
- Sutelksiu dėmesį į save ir darbą. - Taip.
Nori pažiūrėti drono darytas mano nuogo nuotraukas?
- Taip, būtų smagu. - Gerai.
Laukinė gamta paryškina mano sėdynę.
Tu man toks geras.
Ką čia veiki taip anksti?
Negalėjau užmigti.
Galvojau apie „Erdvę visiems“.
Noriu atidaryti daugiau tokių būstų.
Dar tris atidarysime pietų Kalifornijoje
- iki metų pabaigos. - Taip, bet kodėl tuo apsiriboti?
Padarykime tai visoje šalyje.
Gerai, manau, tai puiki mintis,
bet pasakysiu tau tai, ko negirdėjai 20 metų.
Tu neturi tiek pinigų.
Labas, Nikolai, assalamu alaikum. Tiesiog pranešu naujienas.
Praėjo keturios dienos, bet viskas gerai.
Labai atsiprašau už įkyrumą.
Žodžiu, tiesiog perskambink man.
- Gerai. - Einsle.
Nemanau, kad tavo draugai atkeliaus.
Džavidai.
Tu toks niurzga. Jie atvyks.
Nagi, eikim, nusipirkim picos iš „Sbarro's“.
Manau, kad šįkart turėtume išmėginti „Supremo“,
nes argi praėjusį kartą nevalgei picos su keturiais sūriais?
Žodžiu, manau, kad turėtume...
- Su penkiais. - Penki sūriai?
Išvertė Sandra Siaurodinė