Доброго ранку! Гей-го!
Як настрій? Гей.
Ганно, гарний светр.
- Дякую - Тоні! Дорогенький.
Бачив учорашній матч?
Як вони викладались.
Привіт, Стів. Надворі що, дощ?
СПІЛЬНА ВБИРАЛЬНЯ
Чорт. Ні! Вибач.
- Я нічого не бачила. - Усе гаразд.
Я не голий. Я в боксерках.
- Вибач. - Не вибачайся.
Я ж ніби в плавках, якщо замислитись.
- Так. - Так.
Знаєш що? Твоя правда. Це не дивно.
- То... - То...
Як ти?
Добре. Дуже добре. Так.
Вранці ходив на прогулянку.
І яка була вологість?
Переважно було сухо. Знаєш що?
Я помилявся. Це таки трохи дивно.
Напевно, мені теж треба на прогулянку.
Назад у свій кабінет.
- Так. - Тож...
Па-па.
До зу... До зустрічі!
ВЕЛИКІ ГРОШІ
НЕДОСТАТНЬО КОШТІВ
ФОНДОВА БІРЖА
ПРОСТРОЧЕНО ОСТАННЄ ПОПЕРЕДЖЕННЯ
Сьогодні сталося щось дивне.
Я пішла у свій какальний туалет, а там був дехто інший.
Мені так прикро.
Я викуплю сусідній будинок, усе там закрию
і облаштую какальну будівлю.
О, ні. Усе нормально.
Це був Артур.
Він переодягався.
І виявився несподівано підтягнутим.
Навіть накачаним.
Це мене трошки здивувало.
Окей.
Хвилинку.
Сірі, приглуши світло на 20%.
Моллі Веллз, тобі подобається Артур?
Так. Подобається.
Шльондра! У хорошому сенсі.
- Розказуй усе. - Добре.
Останнім часом я багато про нього думала.
Мені снилося, що ми разом катаємося на санках
під покривальцем і дивимося на Санту.
Це така новина.
Знаю. Я здуріла?
Ні, ти що.
І...
Мабуть, слід розказати тобі дещо важливе.
Що?
Коли ми були на Корсиці, Артур сказав, що теж має до тебе почуття.
Ти серйозно? Чому ти не розповів?
Я поклявся мовчати.
І, як клінічний нарцис, геть про це забув.
- Ого. -«Ого» – саме те слово.
Що робитимеш?
Не знаю. Усе складно.
Я ж його бос.
І не знаю, чи все ще йому подобаюсь.
- І не хочу псувати нашу дружбу... - О боже, сонце.
Не треба цього благородства. Ти вища за таке.
Треба придумати ситуацію, в якій усе станеться органічно.
- Знаю. - Що?
- Тімбілдинґ. Так. - Тімбілдинґ?
На тренуванні про домагання казали,
що на тімбілдинґах стається багато недоречного
і їх слід уникати.
Ідеально.
Поїдемо в екзотичне романтичне місце, щоб «попрацювати».
І от ми в ізоляції, алкоголь ллється рікою,
і природа візьме своє.
Не знаю. Це не дуже маніпулятивно?
Звісно, але саме так починаються всі найкращі стосунки.
Пам'ятаєш мого сексі пожежника?
Ти справді віриш, що мій багатоквартирний будинок
загорівся випадково?
Підрости.
Ми летимо в Дубай!
Стоп. Що?
Кузино Моллі, ти серйозно?
Дуже серйозно.
Ми стільки працювали й заслужили на винагороду.
У мене в Дубаю палац.
Двадцять вісім кімнат, сім басейнів,
і обслуговуючий персонал, який задовольнить всі наші забаганки.
Палац?
Я ж буду як принцеса Жасмін.
Боже.
Виїхати з країни вдруге за рік.
Хто я? Том Круз?
Власне, мені не можна покидати країну.
Чи бути в ній.
Буде прекрасно.
На межі магії.
Ти ж не проти?
Міжнародна поїздка дасть нам змогу по-новому
глянути на наші завдання тут.
І вибач, Ейнслі.
З нас двох принцесою Жасмін буду я.
У мене таке ж волосся.
Летимо в Дубай.
Привіт, капітан Трусель.
- Даруй? - Капітан Трусель.
Персонаж з дитячої книжки «Капітан Трусель»?
Надіюся, що подорож у Дубай не викличе проблем з Алекс.
О, ні. Вона цього тижня з мамою, тому не біда.
Чудово. Це чудово.
Я просто дуже хочу, щоб ти поїхав,
бо тобі точно сподобається.
- Так? - Так.
Я зводжу тебе у два ресторани, в які неможливо потрапити.
В обох мішленівські зірки.
Я люблю мішленівські шини.
Тому це заманливо.
А ще я забронювала політ на гелікоптері на штучний острів...
що має форму феррарі.
- Гей! - Що?
- Яким вітром? - Сюрприз.
- Привіт! - Так.
Привіт.
А хто це?
Пробач. Моллі, це Вілла.
Вілло, це мій бос, Моллі.
Моллі Веллз, авжеж. Я від вас у захваті.
І від усього, що ви робите.
Вілла дефілювала
на твоєму показі мод. Там ми й познайомились.
- То ти модель. - Тільки через мій зріст.
Вибирала між цим і баскетболом, а рефлекси в мене нікудишні.
У мене прекрасні рефлекси.
Клас. Вибачте, що відірвала.
Просто хотіла його почастувати.
Ти що.
Так, я спекла обіцяні тістечка з тих чорниць, що ми зібрали.
З ранкової прогулянки?
- Так. - Це прекрасно.
Вона ще й пече!
Вілла пече. Вона ще й пекарка.
Дякую.
Пригощайтеся.
Я приготувала на цілий офіс, тому...
Це так мило.
Святі небеса!
Як же ягідно.
Ах ви!
Ну я вже піду.
- Так. Я тебе проведу. - Добре.
Було приємно познайомитись, Моллі.
Взаємно, Вілло.
Гарного дня, Вілло!
Я влетіла й вилетіла звідси, як бумеранг.
Гей!
Бінді Ірвін, зав'язуй з цим австралійським акцентом.
Чорт, смакота.
Ось твоя вечеря.
- Віллин інстаграм? - Так.
І це дуже людський і чарівний профіль.
- Охрініти. - Можна щось сказати?
Дуже висока. Фе.
«О, я бачу друзів у юрбі.
Гляньте, Анджела».
- Убого. - Глянь.
Випічка, кемпінг, а ще вона рятує кроликів, Ніколасе.
Кроликів.
Усі кролики – ґвалтівники.
І вона запостила фото себе з Артуром.
«Нарешті знайшла особливу людину для прогулянок о п'ятій ранку».
- Моллі, глянь на мене. І на себе. - Як мені...
Ти прекрасна, ти шикарна.
Якщо хочеш закадрити Артура, то у Вілли нема ні шансу.
Вони зустрічаються десь два тижні. Це ніщо.
Знаєш що? Твоя правда. Я ще у грі.
- Ти найкраща в цій грі. - Я найкраща.
І коли я з ним завершу, він благатиме мене зупинитись.
- Вибач, занадто? - Ага, трошки.
От і вона.
- Принцеса Жасмін. - Дякую. Говарде.
Ти теж красивий.
Будеш другом принцеси Жасмін, який перетворюється на верблюда.
Усім привіт.
У мене оголошення.
Плани змінились.
Замість палацу в Дубаї ми поїдемо в краще місце.
У хатину в горах Сан-Бернардіно!
Стоп.
Сан-Бернардіно, Каліфорнія? Де мій кузен купує траву?
Дубай – це надто екстравагантно.
У моєму палаці повільна ріка несе тебе від кімнати до кімнати.
- Кому таке цікаво? - Мені.
Ми краще зблизимось у затишній сільській хатині біля чистого озера.
- Ставка. - Ставка.
І замість 18-годинного перельоту у приватному літаку, усього пів години...
- Три з половиною години. - Дорога займе три з половиною години.
Тому спускаймося до мікроавтобуса, який чекає внизу,
і починаймо нашу тусу.
Але ж палац.
І острів у формі феррарі.
- Моллі, я купила капелюшок. - Чудовий капелюшок.
Дуже доречний у лісовій хатині.
Власне, я люблю хребет Сан-Бернардіно.
- Сезон спарювання тамтешніх сойок. - Он як.
Вони нестримні.
Поїхали.
Ласкаво просимо в табір Веллз!
Ах! Сонячне проміння. Свіже повітря.
І звуки єнотів, які будують у деревах нове завтра.
А ще тут є камін на дровах,
- якщо хтось уміє рубати. - Я хочу.
Люблю працювати руками.
В офісі постійно клацаєш тут, клацаєш там,
- пробіл, видалити, копіювати, вставити. - Знаємо, Артуре. Фільтруй.
- Іди вже рубай дрова. - Добре.
А тоді я приготую нам домашню вечерю.
Відпочивайте!
Дивіться Здається, це гора... «Каліфорнія».
Так. Ходімо, швидко.
Іду скупаюся в ставку.
Ви зі мною?
Давно хотіла побачити ваші животики.
Нізащо.
- Ти переодягнешся? - Ні, і так добре.
Па!
Який жах.
Почуваюся, як у дитячому таборі. Усе це не для мене.
Ти теж їздила в табори?
Щоліта, у табір «Онондаґа».
- Мабуть, щось жахливе. - Так і було.
Білява дівчинка на ім'я Боббі
вчила мене робити традиційні убори з пір'я.
Це мене й досі бентежить.
Я їздив у табір «Пригода».
Пригода полягала
в тому, щоб якнайглибше запхнути мені труси в дупу.
Пропоную лишатися цивілізованими й просто залипати в телефони.
Згода.
Нема зв'язку.
Може, буде біля тих металевих санчат.
І заодно годинника?
Що це за схибнуте місце?
Привіт, Ніколасе. Вибач, що не встигла на мікроавтобус.
ВІТАЄМО В ДУБАЮ
У бабусі була операція, деталей краще не знати.
Скажу лише, що на цих вихідних нас берегтиме янгол.
Хай там як, я купила собі квитки в Дубай.
Вісім тисяч доларів. Нівроку.
Не хочу тобі докучати,
але в мене нема адреси палацу.
Тому чекатиму дзвінка.
Добре. Усім вітання. Па-па!
Привіт.
Дубай.
Ти серйозно будеш принижуватися й готувати?
В Артура має бути великий член.
Усе нормально. Я готую курячий пиріг.
Фе, чому? Це ж дитяча їжа в гарячій кишеньці.
Ні, це домашня, проста страва.
Ідеально.
Сонце. Будь обережна.
Не переживай, усе добре. Просто треба знайти ритм.
Ввійти в потік.
Гей.
Доручи мені щось.
Я зараз піду надвір і нароблю собі
непристойних фото на природі для різдвяних листівок.
Артуре, допоможеш Моллі з вечерею?
Авжеж.
- Що ми готуємо? - Пиріг з курятиною.
Люблю курячий пиріг.
Фі. Перестань. Ні. Тпрусь.
Ні, йди вже.
- Іди. - Хочу свайпати.
Чому я не можу свайпати?
Хоч одну поділку!
Кузино Моллі, нам потрібен вайфай!
Якщо я в найближчі десять хвилин не перевірю пошту,
то спалю цю хатину до тла.
Чому ви так шумите?
Ви обламуєте атмосферу.
Яку атмосферу? Ти нас сюди привіз.
Ми мали кайфувати в Дубаї.
Ну все. Ідіть надвір і знайдіть собі інше заняття.
Негайно. Ідіть.
Рухайся, Салінас.
Тобі личить командувати.
Майже готово.
- Хочеш скуштувати? - О так.
Обережно, гаряче.
Як на мене, ідеально.
Не знаю, я б іще підсолила.
Ого. Відходиш від рецепта. Моя повага.
Бам.
Бачу, серед нас є справжня «Емеральд» Леґассі.
Стоп, ти сказав «Емеральд»?
Ти справді вважав, що його звуть Емеральдом Леґассі?
Так. А як інакше?
Емеріл.
Ні, це скорочення від Емеральд.
Ти вважаєш, що 60-річного каджунського шеф-кухаря звуть Емеральд?
І ніщо не дзенькало?
Усе, годі. Краще мішай.
Добре, «Артурде».
За що?
Я побачила комашку. І врятувала тобі життя.
О боже. Чорним не місце в хатинах.
Нам місце на бранчах чи розкішних відпустках у Тулумі.
Тут нам нічого робити.
Треба розпалити вогнище. Так ми зігріємося й відженемо звірів.
У таборі «Пригода» мій наставник три тижні
намагався навчити мене розпалювати вогнище тертям.
Можу спробувати.
- Може, в хатині є сірники. - Так. Можливо.
Нам же сказали не заходити.
Між Артуром і Моллі щось відбувається.
Що? Ти про що?
Власне, мені все одно. Я надто змерзла, щоб пліткувати.
Спробуймо по-моєму.
Принеси гілок і склади пірамідку.
А я піду по шпагат і паличку.
Говарде, що таке «шпагат»?
Знаєш, чого нам бракує?
Музики для кухні.
Точно.
Кухонні мелодії.
Мені заходить.
Гарно. Що це?
Допомагає з моїм кухонним ритмом.
Так, це австралійський гурт.
Мені його відкрила Вілла.
Ого, кльово.
- Ага. - Дуже кльово.
Вілла. Ого. Що там у вас?
Усе добре. Вона мені дуже подобається.
Добре, що ти відкриваєшся для стосунків.
Так. Ага.
Просто... нам так цікаво разом.
Вона змусила мене піти на божевільне заняття з гончарства,
і це взагалі не моє, але, не знаю,
мені все одно сподобалось.
Вона ніби відкриває для мене новий світ після розлучення.
Мабуть, звучить тупо, але я щасливий.
Ага.
Вибач, це додала дочка.
І я не знаю, як її видалити.
Мушу зізнатися.
Це приємно. Ти швидко розпалив вогонь.
Виходить, у таборі я таки чогось навчився –
окрім як бути невдахою.
Усе було так погано?
Жахливо.
Скажу тільки, що в мене почався підлітковий вік,
але про дезодорант я дізнався через два роки.
Співчуваю тобі.
Якщо тебе це втішить, я теж не мала друзів у таборі.
- Справді? - Не мала.
Я пробувала почати страйк через культурну апропріацію,
але всі хотіли просто купатися й дрочити всуху.
Моєю єдиною подругою в таборі була медсестра.
О боже. І моєю. Мою звали Лінда.
- Що? - Так. Навчила мене плести гачком.
- Та ну. - Ага.
Знаєш, якби в таборі було отак,
і ми б сиділи біля вогню й говорили про життя,
може, нам би там сподобалось.
Твоя правда.
Софіє, як гадаєш: якби в дитинстві ми були в одному таборі,
то ми б з тобою подружилися?
Ні.
Гей.
- Як твоя зйомка? - Надзвичайно.
Дрон зняв прекрасний кадр над красивим озером, перш ніж підлетів
і зупинився прямо над волоссям у мене на лобку.
Неможливо не мастурбувати.
Ану, налітайте.
Курячий пиріг мами Моллі.
За підтримки дядька Артура.
Чудово.
Тепер ми брат і сестра. Вау.
Знаєте що?
Зазвичай я люблю курку лише в білкових смузі
перед тренуванням сідниць. Але це доволі смачно.
Боже.
Вибачте.
Повідомлення від Вілли приходять одночасно,
бо зв'язок то з'являється, то зникає.
Як і в мене.
У мене шість голосових від якоїсь «Анслей».
Мабут це дреґ-квін, з якою я якось спав. Блокую.
Вибачте.
Усе гаразд. Можеш прочитати.
Ні, ні. Не хочу бути неввічливим.
Неввічливо отак теленькати
цілу вечерю, тому можеш і прочитати.
Добре.
Що такого смішного? Хтось настроїв новини?
Це наш з Віллою жарт.
Вона каже мені, коли її пес іде спати,
а я дзвоню й бажаю йому солодких снів.
Така дурня.
Таки повна дурня.
Кузино, ми з Софією розпалили чудове вогнище.
Може, посмажимо смор після вечері?
У нас нема потрібних інгредієнтів, Говарде.
- От невдача. - Ні, все гаразд.
Можемо посмажити маршмелоу.
Ти мене не почув?
У нас такого нема.
У старому будинку була цукеркова кімната,
а ти дивуєшся, що я згадав маршмелоу.
Що ти робиш?
Я не захочу смор,
бо точно об'їмся курячим пирогом.
Хоч він і пересолений, Емеральде.
Він, курва, Емеріл!
Ось що буде далі, раз вам усе так фігово.
Оскільки на смор нічого нема, а курячий пиріг – пересолене лайно!
Я поїду в магазин
і куплю вам, дітлахам, усе, що ви хочете.
Моллі, усе гаразд. Я поїду.
Ану швидко сів.
Нічого собі.
Я поїду сама, щоб урятувати цей паскудний вихідний!
Моллі, стій. Бусик великий, дорогі вузькі,
- а ти погано водиш. - Я чудово воджу!
Поглянь на це інакше:
водіння – для потворних людей, а ти не потворна.
Ти красива, дуже красива.
Не дай потворним перемогти. Моллі, чого ти.
Гаразд.
Гальма.
- Подумай ще раз. - Не у ведмедя!
Ні! Не туди! Стій!
Дурна машина!
Моллі, прошу. Ти не тримаєш дистанцію.
Я зуміла.
Я зуміла, засранці!
О боже!
- О ні. - О боже!
Якого біса вона гола? Вона жива?
На природі жахливо. Тут не буває нічого доброго.
- Усі заспокойтеся. - О боже.
О боже. Ох...
Оце так поштовх.
Рондо, ти в порядку?
Авжеж, дорогенька.
Мене не вперше збив мікроавтобус.
Отак.
Просто забудь. Усе буде добре.
Де моя сумочка? Хочу желейку.
Дякую. Новини про Ронду.
Вона в повному порядку за винятком старих болячок.
Слава богу.
Отримала твої квіти і в понеділок вийде на роботу.
Як ти?
Знаю, поїздка пішла не так, як планувалося.
Я в порядку.
Я ледь не вбила людину й виставила себе повною дурепою
перед Артуром – ото й усе.
Мені так жаль.
Вернуся до початкового плану.
- Зосереджуся на собі й на роботі. - Так.
Показати мої голі фото з дрона?
- Так, було б цікаво. - Ага.
На природі мій задок ще кращий.
Ти такий добрий до мене.
Ти чому тут так рано?
Не могла заснути.
Я думала про «Простір для всіх».
Хочу більше центрів.
Буде ще три в південній Каліфорнії
- до кінця року. - Чому нам на цьому зупинятись?
Відкриймо центри по всі країні.
Це чудова думка,
але я скажу тобі щось, чого ти не чула двадцять років.
Тобі не вистачить грошей.
Ніколасе, ассаламу алейкум. Нагадую по себе.
Минуло чотири дні, і це нічого.
Вибач, що надокучаю.
Просто передзвони.
- Так. - Ейнслі.
Твої друзі не приїдуть.
Джавіде.
Ти такий песиміст. Вони прилетять.
Ходімо їсти в піцерію.
Пропоную на цей раз скуштувати «Супрімо»,
бо минулого разу ти брав чотири сири чи щось таке.
Тому нам треба...
- П'ять. - П'ять сирів? Ого.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська