Dobře, nádhera. Jo, podívejte se na mě. Chci vidět úhly.
Ne! Ten ne.
Ten ne. Omlouvám se.
Dobře, teď se tvařte štědře.
Štědře.
Rozdáte všechny svoje peníze.
Štědřeji. Nádhera.
Perfektní. Jo!
To je až moc štědré! Grace, rty jinak.
Takhle dobrý?
Dobře, zkusíme to jinak nasvítit.
Vy si dejte pauzu, jo?
Výborná práce. Díky.
- Bylo to sexy. - Dobrý.
- Jo, super pocit. - Jo.
Panebože. Obě vypadáte úžasně. Kdo chce proplesknout, ať zrůžovíte?
Jsi tak pozorný, ale ještě to brní od minula.
Dovyprávěj mi to.
- Jo. - Byli jste u Arthura doma...
Jo, bylo to vášnivý.
- Sahal na mě rukama. - Prsa, zadek, nebo zepředu?
- Na boku. - Na boku. To je nejlepší.
Mně se zdálo, že mě za boky chytil Steve Harvey.
- Má pěknej knírek. - Povídej.
A pak nám tu chvíli pokazil můj telefon. Netuším, na čem jsme.
Přece je do tebe zamilovanej.
Přesně tak.
Maximálně do 24 hodin bude v tobě. Věř mi.
Jsi tak starostlivej.
Fakt se mi líbí, jak sprostě s tebou Nicholas mluví.
Řeknu Louise, ať to dělá taky.
Louiso, chci sprostej kompliment.
Máte super kozy.
- Jo, Louiso! - Jo, to bylo parádní.
VE VATĚ
NEDOSTATEK PROSTŘEDKŮ
AMERICKÁ BURZA
POSLEDNÍ UPOMÍNKA
Jsou tu.
Už jsou tu.
To je tak vzrušující.
Rovnou z tisku.
Páni.
Molly, vypadáš jako supermodelka.
Kašli na práci v kanceláři.
Díky, Arthure.
Je to hlavně tím make-upem a mýma uhrančivýma, výraznýma očima.
„Nejenže se Wellsová a Fencesová vzdávají peněz,
snaží se třídní systém rozbourat zevnitř.“
Sofie, vyšel ten článek ve Vanity Fair.
Probíráme, jak mi to sluší.
Krása, ale tohle je důležitější.
Vracíte se s Isaacem k sobě?
Ne, ale díky, že zmiňuješ můj náročný rozchod.
Není vůbec zač, drahá.
Oslovil nás Norman Lofton.
Chce navštívit jedno z našich Míst pro všechny.
Ty kráso. Norman Lofton?
Nikdy jsem ho nepotkala. Je tak desetkrát bohatší než já.
Říkají mu Čaroděj z Wyomingu.
Je to finanční génius.
Třeba nám poradí.
Poznámka. Zeptat se Normana, jak platit daně.
Z Wyomingu nikdy neodjíždí. Bude to důležitý.
Když nás podpoří, další dárce na rozšíření potřebovat nebudeme.
Ty jo. Je fakt skromný.
Jezdí 20 let starou Toyotou Camry a každý den jí stejný hamburger.
A proč je dobrý být skromnej?
Já se nacházím mezi obyčejnýma lidma a je to na prd.
Chci někam do výšin!
Lidi, to je ono.
Norman je naše šance.
Je to velká příležitost.
Musíme se předvést a ohromit ho, takže všichni zůstaňte sakra v klidu.
„Jude Law opět na výsluní.“ Tenhle článek si musím přečíst.
Skoro přestal hrát?
Jednou jsem u Prázdnin masturboval tak, že mě vezli na pohotovost.
Co je k obědu?
Norman přistane každou chvíli.
Jezdívá autobusem, ale přemluvila jsem ho, ať letí mým letadlem a ušetří 17 hodin.
Mimochodem, zrovna jsem byla na depilaci, takže můžu s Normanem vypomoct.
Takže, vyskytl se menší problém.
V LA právě mají tři katastrofální požáry,
který způsobujou „pekelnou větrnou smršť“.
A proto budou trošku turbulence.
Trocha turbulencí není tak hrozná, ne?
- Ne. - To je on?
Pěkné letadlo.
Už tu budou.
- Ty vole! - On umře.
- Na to nezapomenem! - Bože.
Ne.
Dobře, je v pořádku.
Je v prdeli. Budou ho identifikovat podle zubů.
Dobře.
Tak jo. Je v pořádku. Zvládl to.
Díkybohu to zvládl.
Jo, dobrý. Tak jo, je v pořádku.
Už jde.
- Dobrý den! Vítejte, Normane. - Dobrý den.
Užijeme si báječný víkend.
Bože.
MÍSTO PRO VŠECHNY
Takže Norman odpočívá v hotelu.
Otřes mozku naštěstí nemá.
Je jen trochu přejetý.
Já bývám spíš vojetá. Že jo, děvčata?
Rhondo, prosím tě. Tohle ne. Dobře?
Jsme pěkně v prdeli.
Ne.
Musíme se překonat. Není to běžná prohlídka.
Ne. Tohle je „Norma-palooza“, jasný?
David Chang dělá jeho oblíbenej hamburger.
Podplatila jsem dětskej sbor, aby místo Kamaliných narozek
přijel sem a zazpíval Normanovy oblíbený hity.
Nicholasi, Howarde, v celé budově ať je káčko.
To má nejradši.
Zařídím. Napíšu svojí dealerce a ta už se o to postará. V pohodě.
Myslelas kolu?
- Jo. - Jasně.
No, stejně chci pro sebe.
Ne. Je to jako sněhová lavina.
- Sníh bych si dal. - Ne!
Zvládneme to. Všichni ruku sem, jo?
To dokážeme.
- A rozchod. - Rozchod!
Krása. Děkuju, hoši, opravdu. Díky.
- Nové dekorace? - To je symbol Wyomingu.
Myslíš, že odčiní to zvracení?
Za pokus to stojí, možná.
Vlastně jsem tě hledal.
- Vážně? - Jo.
Chtěl jsem s tebou mluvit o tom, jak jsme, víš, měli tu chvilku.
Jak jsme se skoro políbili.
Nevím, proč dělám ty uvozovky.
Promiň.
To nevadí.
Víš, taky jsem o tom hodně přemýšlela.
Dobře.
Jo.
Já...
Chci se omluvit, byla to velká chyba.
Chyba? Jako...
V tradičním slova smyslu?
Myslíš to negativně?
No jo. Zkrátka... Upřímně, nevím, co jsem si myslel.
Mám přítelkyni, ty jsi moje šéfová a jsme opravdu dobří přátelé.
- Byl to jen takový moment. - Jo.
Bylo to nevhodné a já se omlouvám.
Omluva přijata.
Víš, co je legrační?
Tohle je pěkný místo na polibek,
ale my to neuděláme kvůli všemu tomu, na čem jsme se teď shodli.
Děkuju.
Já věděl, že to vezmeš dobře.
Byl jsem jen zbytečně nervózní.
- Takže cool? - Panebože.
Naprosto cool.
Jsem Mr. Freeze, zlato.
Zachovejte chladnou hlavu.
- Ten film jsem neviděla. - Já jednou.
- Půjdu. - Dobře.
Bože, Sofie.
Podívej se, co jsme letos dokázali.
Pomohli jsme tolika lidem.
Jo, pomohli.
Díky, Ainsley.
Poslyš, vím, že ti to neříkám dost často, ale moc si vážím práce, kterou tu odvádíš...
Tak jo, už brečíš.
Promiň. Že mi to říkáš, pro mě znamená hodně, protože...
Jsi mi velkou inspirací, Sofie.
Děkuju.
Je neuvěřitelné, jak upřednostňuješ ostatní před sebou,
svojí pohodou, svým osobním životem a štěstím.
Celé dny pomáháš znevýhodněným a pak jdeš do studeného, prázdného bytu
a hřeje tě jen vědomí, žes udělala vše, aby na světě bylo líp.
Na světě, kterým ty hrdinně procházíš úplně sama.
Kriste.
Jo. Jsi jako on. A stejně jako jeho tě nikdo úplně nezná.
Dobře, chápu. Už to stačí.
Tak jo.
Rhonda šla se dvěma zaměstnanci do komory.
Zanesu jim sušenky.
No tak, Howarde.
No tak.
Díkybohu.
Hele, dostal jsem podivnou hlasovku.
Jakási babka na mě mluví korejsky.
- Přeložíš mi to? - Moc rád.
Prosím zavolejte, je to velmi důležité.
- Nějakou dobu už vás hledám. - Co to sakra znamená?
Nicholasi, je to postarší Korejka, co tě hledá.
Možná tvoje biologická máma.
Co jinýho?
Co s tím budeš dělat?
Nic.
Hoď to za hlavu. Prostě dostav tu pyramidu, jo?
Je dostavěná.
Dobrý den. Vítejte, pane Loftone. Jsme rádi, že jste dorazil.
Říkejte mi Norm. Vy všichni.
To je nádhera. Nevyzdobili jste to jen kvůli mně, že ne?
No jistě, že ano. Jsme rádi, že jste tu.
A David Chang připravil vaše oblíbené hamburgery.
Děkuju, mladíku, ale můj žaludek se ještě nezklidnil.
Ježíši, Davide Changu. Máte strašné načasování.
Odneste ty sračky.
Co s nimi? Dělal jsem je dlouho.
Odneste si je, kam chcete. Zmizte. Pryč, vy tupče.
Norme, chci vám představit naši výkonnou ředitelku Sofii Salinasovou.
Je srdcem celého tohoto místa.
Těší mě.
Musíte být velmi hrdá. Kolik tu žije lidí?
Promiňte, zjistím to a dám vám vědět.
Tak dobře.
Jak dlouho trvá přestavba takovéto budovy?
Nejsem si jistá.
Trvalo nám to asi osm měsíců, ale zvládli bychom to za čtyři.
- Páni. - Omluvíte mě na chvíli, Norme?
Jistě.
Co kdybyste Normovi ukázali naše modely?
Já si půjdu na chvíli promluvit tamhle se Sofií.
Znáte přece ženy.
Sofie.
Nechoď za mnou. Vrať se tam.
Ten chlap je pohádkově bohatý.
Děláš mi starosti. To byly snadný otázky.
Jo, jenže já musím pořád myslet na Isaaca. Sakra! Podělaný emoce.
Sofie, pryč s těmi city.
To je dobrý.
Jen tomu nerozumím.
Vypadalo to, že vám to klape.
Co se stalo?
Je tolik důvodů, proč se k sobě nehodíme.
On je snílek. Já jsem praktická. On je vegan. Já nejsem iritující.
- A tak dále. - Jo.
Jsme zkrátka každý úplně jiný.
- Udělala jsem dobře. - Jo.
Miluješ ho?
Jo.
Jo, asi jo.
Tak nic z toho není podstatný,
protože vždycky najdeš milion důvodů, proč něco nevyjde.
Ale když někoho miluješ, musíš do toho jít.
Díky, žes mě sem sledovala.
Panebože. Sama od sebe jsi mě objala.
Zapíšu si to do deníku.
Tak běž.
Dálnice do Normanovy zóny.
Odvezu tě přímo do Loftonovy zóny.
Molly, musím přiznat, že se mi to tu moc líbí.
Kurzy občanské výchovy, pracovní školení. Pomáháte tu lidem z bryndy.
Působivé.
No, všechnu práci odvedl můj tým. Je to jejich zásluha.
Jen mezi námi. Slíbila jste toho hodně.
Opravdu to všechno zamýšlíte dotáhnout?
Opravdu to myslím vážně.
Dobře.
Já se na každé velké rozhodnutí vyspím, ale dnes jste mě vážně ohromila.
Určitě se ozvu.
Děkuju, Norme.
Lidi, asi jsme to zvládli.
Zdá se, že nás podpoří.
Jsem na nás moc hrdá!
- Dálnice do Normanovy zóny. - Tak se před těma děckama zlejem!
Odvezu tě přímo do Loftonovy zóny.
No a teď se mi to podaří.
Ahoj, tady jsi.
Wowie Howie.
S otočkou moje jméno ještě nikdo neřekl.
To je úžasnej začátek rozhovoru.
Hele, vzpomínáš na tu moji hlasovku?
Jestli si vzpomínám? Na nic jinýho nemyslím.
Co myslíš, je hloupej nápad zavolat jí zpátky?
Jen tak pro zábavu?
To vůbec není hloupý. Je to báječný.
Já věděl, že to pochopíš.
O co vlastně jde? Jen někam zavolám zpátky.
- Je to zdvořilost. - Přesně.
Tak se ještě trošku nalejeme a pak jí brnknu.
Proč ne? V Koreji je jedna v noci. Ještě spát nebude.
Jasně.
Tak jdeme na to.
Bože, co mám říct?
Popusť uzdu emocím.
Jasně. Hlasovka.
Zdravím. To jsem já, Nicholas.
Jsem Američan, sexy a už jsem dospělej.
Jak je, mamino?
Jak je u vás na poloostrově?
Není to až moc neformální?
Možná nemluv jako Mario.
Vyrostl jsem na farmě
a lidem to připadá nudný, ale bylo to v pohodě.
V dětství jsem měl za vzor jednoho gaye. Jmenoval se Tommy a byl to kohout.
Pardon, že jsem tak rozrušený,
ale Tvář vody je fakt hrůza.
Jak to mohlo dostat Oscara?
A to tam bylo Dej mi svý jméno!
Ted Masters, Luis Delgado,
Aaron Chang, Ted Masters jr., Ted Masters III. a...
No, to už jsou všichni, se kterýma jsem spal.
Díky. Čauky.
Zvládls to.
- Dalšího panáka? - Jo.
Pardon, dámy. Vím, máte raději Acqua Pannu.
Paní Molly, to vám teď přišlo.
MOLLY, MŮŽEME SI DNES VEČER PROMLUVIT?
VENKU ČEKÁ AUTO. NORM
Ne.
Ne. Nech mě být, příšero z Tváře vody!
Cítím se děsně.
Zdálo se mi to, nebo jsme fakt nechali jakési ženě v Koreji 50 hlasovek?
Ne, udělali jsme to.
A taky jsem jí řekl o své noci v Berlíně a asi jsem jí i poslal fotky.
Ty by nikdo vidět neměl. Zatknou tě.
Bože.
Bože, ona mi volá.
Vypni si mobil a vyhoď ho.
- Haló? - To je Nicholas?
Jo.
Asi jsem se nevyjádřila jasně.
Jmenuju se Čong-hui a jsem vedoucí castingu v Soulu.
Volám vám kvůli konkurzu na jednu roli.
Natáčíme nový seriál.
Něco jako Hra na oliheň, ale násilnější a sexuálnější.
Máme tu krásnou roli „pohledný americký sráč“.
Máte zájem?
Pokud ano, budete muset žít šest měsíců v Koreji.
Ty jo.
Já...
Promyslím si to.
Pošleme vám podrobnosti.
Děkuju.
Dobrý večer. Jdu za Normem. Jsem Molly.
Pěkné černé rukavice.
Ty teď letí.
Páni. To je překvapení.
Tady Norm bydlí?
Patnáctimetrovej lustr bych u něj nečekala.
To jsou chrliče?
Jsou pěkně děsivé.
Nebo spíš sexy? Já nevím. Když jsem nervózní, moc mluvím.
Děláte to taky?
Vy nemluvíte vůbec.
Mám tam vejít?
Jo. Dobře.
Co to sakra je?
Vejděte. Postavte se před nás.
Bože.
Vaše aktivity nás ohrožují. Musíte od nich ihned upustit.
Cože?
Uposlechněte rozkazu,
nebo budete čelit strašlivým následkům.
Kam zmizela?
Co se to sakra děje?
Co to děláte?
Norme, jste to vy?
Vím, že ano. Váš hlas poznám.
Sundejte si tu masku.
Nemohla jste to ještě chvíli vydržet?
Stálo nás to velké úsilí.
- O čem to mluvíte? Co to má být? - Musíte s těmi nesmysly přestat.
„Neměli bychom existovat?“
Zbláznila jste se?
Myslím to upřímně.
Mám až moc peněz.
Každý v této místnosti má víc peněz než vy a rozhodně s vámi nesouhlasíme.
Věci fungují určitým způsobem a nám to tak vyhovuje.
Přirozený řád není třeba narušovat.
Ne, s tím nesouhlasím.
Ale no tak. Jen se nedělejte.
Seženeme vám kápi a masku a můžete se zúčastnit taky.
Máme na Havaji vlastní ostrov.
Nikdo o něm neví.
Je tam klouzačka přímo do oceánu.
Velmi osvěžující.
Já do vaší hloupý skupinky patřit nechci. Svět se mění.
Lidem se otevírají oči.
Co to tu vůbec děláte?
Je to ubohý. Ten chlap má kroksy.
Mám kostní ostruhy.
Bylo to celé narychlo.
Víte co?
Já a Grace si založíme vlastní skupinku
a najdeme do ní lidi,
kterým na lidstvu sejde.
Čemu se smějete?
Grace?
Ahoj Mols.
Pěkný šaty.
Co tu děláš?
Vím, vypadá to zle, ale včera večer mi všechno vysvětlili
a dává to smysl.
Jsou strašně mocní.
Dají mi zpravodajskou stanici a fotbalovej tým.
Ti hoši jsou kusy.
Tohle snad ani nemůže být pravda.
Molly, říkala jsi, ať si najdu vlastní cestu.
S těmihle lidmi po boku
už si nikdy nebudu připadat nedůležitá ani slabá.
Grace, byly jsme kamarádky.
Prožily jsme toho spolu hodně.
Řeklas mi o svém IBS.
To nemám. Řekla jsem, že vlastním IBM. Vlastním IBM.
Hele, můžeme teď odtud společně odejít
a pokračovat s naším plánem.
Ser na ty starý bělochy. Oni nás nezastaví.
Promiň, Molly.
Já prostě...
miluju peníze.
Pardon.
Lidi. Neuvěříte, kdo sem jede.
Ellen DeGeneres. Pěkný.
Jestli jdete na vystoupení, pojďte dál.
Víte co? Já se budu dívat odtud.
To je proti požárním předpisům. Prosím, jděte dál.
Dobře. Pardon.
Promiňte. Pardon.
Promiňte, pane. Omlouvám se.
Pardon. Děkuju.
- Promiňte. - Hej.
Sofie, co tu děláš?
Teď se to nehodí.
- Jen dál hrajte. - Ne, promluvte si.
Ta kočka mu zlomila srdce.
No, to je překvapení.
Promiň, že jdu pozdě.
Říkalas, že máš práci.
To ano.
Skoro jsem dosáhla všeho, čeho jsem chtěla dosáhnout,
ale když jsi tam nebyl, ztratilo to na významu.
Strašně moc se omlouvám. Udělala jsem tolik chyb.
Když mi dáš ještě jednu šanci, tak už...
Bála jsem se, že to nestihnu.
Je to jazz. Bude to další tři hodiny.
Bože. Setkáme se pak v hotelu?
Ne.
SOFIA ŠLA JSEM DO TOHO. NELITUJU.
- Molly. - Ahoj.
Už je moc hodin. Promiň.
Prožila jsem ten nejpodivnější večer v životě
a musím se ti s něčím svěřit. Dobře?
Chápu, že už jsme o tom mluvili
a že je milion důvodů, proč by to mezi náma nemělo vyjít,
ale já vím, že k sobě něco cítíme.
A když mají dva lidi takový spojení,
tak si myslím, že by do toho měli jít.
Takže jsem přišla
a nemůžu uvěřit, že tady uprostřed noci stojím jako blázen,
ale nevzdám to.
Jsem pevně rozhodnutá...
a já zkrátka...
Obejmu tě, nahnu se a jdeme na to.
Panebože, už je to tu.
Arthure, co se děje?
Prosím, zpomal.
Sice se mi ta dramatičnost zamlouvá, ale nechápu, co se teď děje.
Nechci o tom mluvit.
Zapni motory.
Tak naposledy, to letadlo hlasový ovládání nemá.
Panebože, Valentino je celej od oleje!
Co to děláme?
Dostaň mě odtud.
- Co nejdál. - Kam chceš letět?
Kamkoli! Vyber si. Já to vzdávám.
Tak jo. Letuško, musíme do ní hned dostat nějakej alkohol, ano?
Nebo něco ještě silnějšího.
Něco, co se kape do očí.
Jako heroin, ale něco jinýho.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa