Gerai, man patinka. Gerai, žiūrėkit į mane. Dabar pozuokit įdomiai.
Ne! Ne šitaip.
Ne šitaip. Atsiprašau. Labai atsiprašau.
Gerai, atrodykit dosnios.
Dosnios.
Atiduodate visus savo pinigus.
Dosniau. Nuostabu.
Tobula. Taip!
Pernelyg dosnu! Greise, lūpos netinka.
Ar taip gerai?
Gerai, dabar pakeisime šviesas.
Gal jūs, ponios, atsikvėpkit penkias minutes?
Puikiai padirbėjot. Ačiū.
- Buvo seksualu. - Buvo gera.
- Taip, dievinu tą jausmą. - Taip.
O Dieve. Abi atrodot nerealiai.
Kam pliaukštelėti per veidą, kad skruostai paraustų?
Nikolai, tu toks rūpestingas,
bet mano veidas dar užtirpęs po praėjusio karto.
Pala, Mole, pabaik pasakoti.
- Taip. - Gerai, tai buvai namie pas Artūrą...
Taip, ir atmosfera išties įkaito.
Jis palietė mane rankomis.
Papus, šikną ar tarpkojį?
- Klubą. - Palietė klubą.
Geriau nebūna.
Sapnavau, kad Stivas Harvis laikė mane už klubų.
- Man patinka ūsai. Taip. - Pasakok.
Bet suburzgė mano telefonas ir sugadino akimirką.
Vis dar nežinau, kas vyksta.
Ogi tas, kad jis tave myli.
Būtent.
Jis atsidurs tavyje per 24 valandas, jei ne greičiau. Patikėk.
Tu toks rūpestingas.
Aš tik pasakysiu, kad man patinka, kaip nešvankiai Nikolas su tavim kalba.
Turiu priverst Luizą taip pat kalbėti su manim.
Luiza, pasakyk man nešvankų komplimentą.
Jūsų papai atrodo puikiai.
- Valio, Luiza! - Gerai, tai buvo nuostabu.
NEPAKANKA LĖŠŲ
AMERIKOS VERTYBINIŲ POPIERIŲ BIRŽA
PASIBAIGĘS TERMINAS PASKUTINIS ĮSPĖJIMAS
Jie čia!
Dėmesio, jie čia.
Kaip smagu.
Šviežiai atspausdinti.
Mole, atrodai kaip supermodelis.
Būtinai mesk darbą.
Ačiū, Artūrai.
Iš esmės viskas dėl makiažo ir mano ryškių, išraiškingų akių.
„Vels ir Fensis ne tik atiduoda visus savo pinigus,
jos bando sugriauti klasių sistemą iš vidaus.“
Sofija, „Vanity Fair“ išspausdino straipsnį.
Kalbame, kaip gražiai aš atrodau.
Viršelis atrodo puikiai, bet atsirado svarbesnių reikalų.
Jūs su Izaoku susitaikysite?
Ne, bet ačiū, kad priminei apie labai sunkų išsiskyrimą.
Nėra už ką, mieloji.
Į mus ką tik kreipėsi Normanas Loftonas.
Jis nori asmeninės ekskursijos viename iš mūsų „Erdvės visiems“ pastate.
Nieko sau. Normanas Loftonas?
Nesu jo sutikusi. Jis dešimt kartų turtingesnis net už mane.
Jį vadina Vajomingo burtininku.
Jis – finansų genijus.
Gal jis man patars.
Priminimas: paklausti Normano, kaip susimokėti mokesčius.
Jis niekad neišvyksta iš Vajomingo. Tai gali būti labai svarbu.
Jei jis mus finansuos, nebereikės daugiau sponsorių, kad taptume nac. projektu.
Tas vyrukas išties tvirtai stovi ant žemės.
Jis vairuoja 20 m. „Camry“ ir kasdien valgo tokį pat mėsainį.
Kodėl mes tuo džiaugiamės?
Aš dabar ant Žemės, apsidairius aplink, visi užknisa.
Pakelk mane į dangų, pupa!
Bičiuliai, jis – tai, ko reikia.
Normanas yra mūsų banginis.
Mūsų didysis šansas.
Turime surengti pasirodymą, užgniaužti jam žadą,
ir visi turi išlikti ramūs, blemba.
„Džiudo Lo atgimimas“. Šitą straipsnį turiu perskaityti.
Jis vos nemetė aktorystės?
Kartą, žiūrėdamas „Atostogas“ masturbavausi tiek,
kad mane išvežė į priimamąjį.
Kas pietums?
Normanas turi nusileisti bet kurią akimirką.
Paprastai jis važiuoja autobusu, bet įtikinau jį skristi vienu iš mano lėktuvų,
kad sutaupytų 17 valandų.
Žinokit, ką tik pasidariau depiliaciją, todėl galiu viskuo padėti su Normanu.
Gerai, iškilo šiokių tokių nesklandumų.
Šiuo metu Los Andžele siaučia trys pražūtingi miškų gaisrai,
sukėlę taip vadinamą „velnišką cikloną“.
Todėl jį gali truputį pakratyti.
Bet jei truputį pakratys, tai nieko baisaus, tiesa?
- Ne. - Čia jis?
Koks gražus lėktuvas.
Štai ir atskrenda.
- Eik tu šikt! - Jis mirs.
- Niekad nepamiršim šios akimirkos! - O Dieve.
Ne.
Gerai, jam viskas gerai.
Jam šakės. Teks jį atpažinti pagal dantis.
Gerai.
Gerai. Jam viskas gerai. Jis nusileido.
Ačiū Dievui, jis nusileido.
Taip, viskas gerai. Gerai, jam nieko nenutiko.
Štai ir jis.
- Sveiki! Sveiki atvykę, Normanai. - Sveiki.
Puikiai praleisime savaitgalį.
O Dieve.
„ERDVĖ VISIEMS“
Taigi, Normanas ilsisi viešbutyje.
Gera žinia, jo smegenys nesukrėstos.
Jis tik truputį apdaužytas.
Kam nepasitaiko. Tiesa, merginos?
Ronda, prašyčiau. Nereikia. Gerai?
Dabar mes gilioje skylėje.
Nepradėk.
Todėl turime persiversti per galvą. Tai jau – nebe įprasta ekskursija.
Ne. Dabar tai – „Norma-festivalis“, aišku?
Deividas Čangas ruošia jo mėgstamiausią mėsainį.
Sumokėjau vaikų chorui, kad nevyktų į Kamalos gimtadienį,
jie atvažiuos čia ir sudainuos visas Normano mėgstamiausias dainas.
Nikolai, Hovardai, tegul visuose šio pastato kambariuose būna kokos.
Jis ją labiausiai mėgsta.
Bus padaryta. Parašysiu žinutę savo tiekėjai, ji mumis pasirūpins.
Ne bėda.
Kalbėjai apie kokakolą?
- Taip. - Aišku.
Gerai, vis tiek pasiimsiu sau.
Nereikia. Bičiuliai, čia tik maža duobelė mūsų take.
- Aš noriu pasidaryti takelį. - Ne!
Mums pavyks. Ką gi, visi susiburiam, gerai?
Mums pavyks.
- Ir išsiskiriam. - Išsiskiriam!
Puiku. Bičiuliai, labai jums ačiū. Ačiū.
- Keiti stilių? - Tai Vajomingo valstijos gėlė.
Manai, ji atlygins už vėmimą?
Verta pamėginti, gal.
Šiaip jau aš ieškojau tavęs.
- Tikrai? - Taip.
Aš tik norėjau pasikalbėti apie aną dieną,
kai mes tarsi išgyvenome „akimirką“...
kai mes „beveik“ pasibučiavom.
Nežinau, kodėl „beveik“ sakau rodydamas kabutes.
„Atsiprašau“.
Viskas gerai.
Jei atvirai, aš irgi daug apie tai galvojau.
Gerai.
Taip.
Aš...
Aš tik noriu atsiprašyti, nes tai buvo didelė klaida.
„Klaida“?
Tradicine to žodžio prasme?
Kažkas negero?
Taip. Aš tik... Aš ne...
Jei atvirai, nežinau, ką aš galvojau.
Aš turiu merginą, tu – mano bosė, mes esam labai geri draugai.
- Aš tik trumpam užsimiršau. - Taip.
Pasielgiau nederamai, todėl atsiprašau.
Atsiprašymas priimtas.
Žinai, kas juokingiausia?
Čia būtų nuostabi vieta bučiniui,
bet mes nesibučiuosime dėl visų tų priežasčių, dėl kurių sutariam.
Ačiū.
Žinojau, kad tu puikiai viską suprasi.
Manau, aš per daug nervinausi.
- Tai mes – draugai? - O Dieve.
Dar ir kokie draugai.
Aš atsipūtus kaip ponas Šaltis, mažuti.
Visi atsipalaiduokit.
- Nemačiau to filmo. - Aš vieną kartą mačiau.
- Aš eisiu. - Gerai.
O Dieve, Sofija.
Pažiūrėk, kiek mes šiemet nuveikėme.
Padėjome tiek daug žmonių.
Taip, padėjome.
Ačiū, Einsle.
Klausyk, žinau, kad per retai tau tai sakau,
bet labai vertinu tavo darbą ir...
Gerai, tu jau verki.
Atsiprašau. Tiesiog tavo žodžiai man labai daug reiškia, nes...
tu mane labai įkvepi, Sofija.
Ačiū.
Neįtikėtina, kad tau visi kiti svarbesni už tave pačią,
tavo gerovę, asmeninį gyvenimą ir laimę.
Visą dieną padedi likimo nuskriaustiesiems,
po to grįžti namo į šaltą, tuščią butą,
kur tave šildo tik žinojimas, jog padarei viską, ką gali,
kad pasaulis taptų geresne vieta.
Pasaulis, kuriame tau lemta herojiškai žingsniuoti visiškai vienai.
Jėzau.
Taip. Tu tikrai tokia kaip jis.
Ir, visai kaip ir jo, niekas iš tikrųjų tavęs nepažins.
Gerai, suprantu, kur lenki. Nebereikia daugiau nieko sakyti.
Gerai.
Ronda prieš kelias minutes įėjo į spintą su dviem darbininkais.
Nunešiu jiems sausainių.
Nagi, Hovardai.
Nagi.
Ačiū Dievui.
Sveikas, seni. Ką tik gavau labai keistą balso pranešimą.
Nuo kažkokios senutės, kuri su manim kalbėjo korėjietiškai.
- Gali man išversti? - Mielai.
Prašome paskambinti, tai labai svarbu.
- Kurį laiką tavęs ieškojau. - Ką, po velnių, tai reiškia?
Nikolai, tai pagyvenusi korėjietė, kuri tavęs ieško.
Manau, ji galėtų būti tavo biologinė motina.
Kas dar?
Ką ruošiesi daryti?
Nieko.
Nesuk dėl to galvos. Tiesiog užbaik statyti piramidę, gerai?
Ji buvo užbaigta.
Sveiki. Sveiki atvykę, pone Loftonai. Labai džiaugiamės, kad jūs čia.
Prašau, vadinkit mane Normu. Visi.
Čia labai gražu.
Neišpuošėt visko tik dėl manęs, tiesa?
Taip, aišku, kad išpuošėm. Mums labai malonu, kad atvykote.
O Deividas Čangas paruošė jūsų mėgstamiausių mėsainių.
Ačiū, jaunuoli, bet mano skrandis dar neaprimo po skrydžio.
Jėzau Marija, Deividai Čangai. Tu visiškai nejauti, kada tinkamas laikas.
Nešk iš čia tą mėšlą.
Ką man su jais daryti? Ilgai užtrukau, kol pagaminau.
Vežk į Dėjauskersataną. Čiuožk. Judinkis, lerva.
Normai, norėčiau supažindinti jus su mūsų direktore Sofija Salinas.
Ji – šios vietos širdis.
Labai malonu susipažinti.
Turbūt labai didžiuojatės. Kiek žmonių čia gyvena?
Atleiskit, aš vėliau jums atsakysiu.
Nieko tokio.
Kiek laiko užtrunka rekonstruoti tokį pastatą?
Tiksliai nežinau.
Mes užtrukome apie aštuonis mėnesius, bet manome, kad galėtume tilpti į keturis.
Sekundėlei atsiprašysiu, Normai.
Žinoma.
Bičiuliai, gal parodykit Normui mūsų modelius?
Aš tik nueisiu ir sekundėlę šnektelėsiu su Sofija.
Žinote, kokios tos moterys.
Sofija.
Nesek paskui mane. Turi eiti ten.
Tas vyras vertas trilijono dolerių.
Man tik neramu dėl tavęs. Tie klausimai buvo lengvi.
Žinau, bet negaliu nustoti galvojusi apie Izaoką. Šūdas! Sumauti jausmai.
Sofija, nustok jausti.
Viskas gerai.
Aš tik nesuprantu.
Turiu galvoje, atrodė, kad jums taip gerai sekasi.
Kas nutiko?
Buvo daugybė priežasčių, dėl ko mums nebūtų pavykę.
Jis yra svajoklis. Aš – praktiška. Jis yra veganas. Aš neužknisu.
- Sąrašą galima tęsti ir tęsti. - Taip.
Tiesiog mes visiškai skirtingi žmonės.
- Aš pasielgiau teisingai. - Gerai.
Tu jį myli?
Taip.
Taip, manau, kad myliu.
Tada visa tai nesvarbu,
nes visada bus milijonas priežasčių,
dėl ko viskas gali žlugti.
Bet jei myli žmogų, tada turi surizikuoti.
Ačiū, kad atsekei paskui mane.
O Dieve. Tu pirma apsikabinai.
Įrašysiu tai į dienoraštį.
Tiesiog eik ten.
Greitkelis į Normano zoną
Nuvesiu tave tiesiai Į Loftono zoną
Mole, turiu tave pagirti. Man patinka, ką čia sukūrei.
Pilietybės kursai, profesinis mokymas. Tikrai padedi žmonėms įgyti pranašumų.
Labai įspūdinga.
Visą darbą nudirbo komanda. Už viską dėkoti turiu jiems.
Dabar tik tarp mudviejų: pridalijai daug skambių pažadų.
Ar tikrai ruošiesi juos visus išpildyti?
Tegul darbai kalba už save.
Gerai.
Visada pagalvoju prieš priimdamas svarbų sprendimą, bet tu man padarei įspūdį.
Būtinai su tavim susisieksiu.
Ačiū, Normai.
Bičiuliai, manau, mums pavyko.
Atrodo, kad jis prisidės.
Aš taip mumis didžiuojuosi!
- Greitkelis į Normano zoną - Prisigerkim šitų vaikų akivaizdoje!
Nuvesiu tave tiesiai Į Loftono zoną
Dabar galiu.
Štai ir jis.
Vauvis Hauvis.
Dar niekas nebuvo taip užsukęs mano vardo.
Neįtikėtina pokalbio pradžia.
Pameni tą balso pranešimą, kurį gavau?
Ar pamenu? Daugiau apie nieką ir negalvojau.
Pasakyk, jei manai, kad tai – kvailystė, bet jei tiesiog perskambinčiau?
Žinai, dėl smagumo?
Man tai visai neatrodo kvailystė. Manau, kad tai nuostabu.
Žinojau, kad suprasi.
Turiu galvoje, kas čia tokio? Aš tik perskambinsiu tuo numeriu.
- To reikalauja mandagumas. - Būtent.
Taigi, dar truputį išgerkime
ir tada tiesiog jai paskambinsime.
Kodėl ne? Korėjoje tik valanda po vidurnakčio. Ji dar nemiegos.
Žinoma.
Gerai, dabar skambinkim.
O Dieve, ką turėčiau pasakyti?
Tiesiog netramdyk jausmų.
Gerai. Balso paštas.
Sveiki. Čia aš, Nikolas.
Aš – amerikietis, aš – gražuolis ir esu visai suaugęs.
Kas gero, mami?
Kas naujo tame pusiasalyje?
Manai, esu per daug familiarius?
Gal būk mažiau kaip Mario.
Taip, užaugau ūkyje,
daugeliui atrodo, kad tai nuobodu, bet aš nepražuvau.
Augdamas turėjau gėjų mokytoją.
Jis buvo vardu Tomis,
jis buvo gaidys.
Atsiprašau, kad taip susijaudinau,
bet „Vandens forma“ – toks blogas filmas.
Aš... Kaip jis laimėjo „Oskarą“?
Juk buvo „Vadink mane savo vardu“!
Tedas Mastersas, Luisas Delgadas,
Aronas Čangas, Tedas Mastersas jaunesn., Tedas Mastersas III ir...
Ne, taip, tai daugmaž visi, su kuriais permiegojau.
Ačiū. Viso.
Tiesiai į dešimtuką.
- Dar po vieną? - Taip.
Atleiskit, damos. Žinau, kad labiau mėgstat „Acqua Panna“.
Panele Mole, jums ką tik atėjo laiškas.
N – NORMANAS LOFTONAS
MOLE, GALIM ŠĮVAKAR PAKALBĖTI DAR KARTĄ?
LAUKE LAUKIA MAŠINA. – NORMAS
Ne.
Ne. Pasitrauk nuo manęs, „Vandens formos“ pabaisa!
Jaučiuosi siaubingai.
Ar aš sapnavau,
ar mes tikrai palikome 50 balso pranešimų kažkokiai moteriai Korėjoje?
Ne, tikrai palikome.
Ir tikrai papasakojau jai apie savo naktį Berlyne ir, regis, nusiunčiau nuotraukų.
Niekas neturėtų jų pamatyti. Už jas tave galėtų suimti.
Dieve.
O Dieve, ji dabar skambina.
Turi išjungti telefoną. Išmesk jį į šiukšlių dėžę.
- Klausau? - Čia Nikolas?
Taip.
Manau, įvyko nesusipratimas.
Aš vardu Džang Hy. Aš – aktorių atrankos direktorė Seule.
Bandžiau susisiekti su jumis dėl dalyvavimo atrankoje.
Statome naują serialą.
Panašų į „Squid Game“, tik su daugiau smurto ir sekso.
Turime svarbų vaidmenį, pavadintą „Gražuolis amerikietis šiknius“.
Ar jus tai domintų?
Jei gausite vaidmenį, pusmečiui turėsite persikelti į Korėją.
Aš...
Turėsiu apie tai pagalvoti.
Atsiųsime jums informaciją.
Ačiū.
Sveiki. Atvažiavau susitikti su Normu. Aš – Molė.
Man patinka jūsų juodos odinės pirštinės.
Dabar jos ant bangos.
Kokia staigmena.
Normas gyvena čia?
Nemaniau, kad jis – iš tų, kuriems patinka 15 m ilgio sietynai.
Ar čia – chimeros?
Gan baisokos.
O gal truputį seksualios? Nežinau.
Per daug plepu, kai nervinuosi.
Ar jums taip būna?
Jūs išvis nekalbat.
Norite, kad eičiau ten?
Taip. Gerai.
Kas per velnias?
Įeik. Stok prieš mus.
O Dieve.
Savo veiksmais griauni mūsų gyvenimą. Privalai tučtuojau liautis.
Ką?
Paklusk mūsų įsakymui,
antraip susidursi su baisiausiomis pasekmėmis.
Kur ji dingo?
Kas per šūdas čia vyksta?
Ką jūs išdarinėjate?
Normai, čia tu?
Žinau, kad tu. Atpažinau balsą.
Tiesiog nusiimk kaukę.
Ar taip jau sunku buvo dar truputį pavaidinti?
Mes įdėjome daug pastangų.
Apie ką tu kalbi? Ką visa tai reiškia?
Turi sustabdyti tas nesąmones.
„Mūsų neturėtų būti“?
Tu ką, iš proto išsikraustei, blemba?
Kalbėjau nuoširdžiai.
Turiu per daug pinigų.
Visi, esantys šioje salėje, turi daugiau pinigų už tave,
ir mes visiškai su tavim nesutinkam.
Yra taisyklės, ir mums jos tinka.
Nėra reikalo griauti natūralios tvarkos.
Ne, aš nesutinku.
Liaukis. Nustok pūstis.
Duosime tau gobtuvą ir kaukę, gali jungtis prie mūsų.
Turime savo salą Havajuose.
Niekas apie ją nežino.
Ten yra vandens čiuožykla, nukreipta tiesiai į vandenyną.
Labai gaivina.
Nenoriu priklausyti jūsų kvailai grupei.
Pasaulis keičiasi.
Žmonėms atsiveria akys.
Ir ką tu čia suorganizavai?
Turiu galvoje, verkti norisi. Tas tipas avi kroksus.
Man kaulų ataugos.
Turėjome greitai viską surengti.
Žinai, ką?
Mudvi su Greise įkursim savo grupę
ir surasim žmonių,
kuriems iš tikrųjų rūpi žmonija.
Iš ko juokiesi?
Greise?
Labas, Molse.
Graži suknelė.
Ką tu čia veiki?
Klausyk, žinau, kad prastai atrodo,
bet vakar vakare jie man viską paaiškino ir...
išties logiška.
Jie supergalingi.
Jie man duoda naujienų stotį ir futbolo komandą.
Tie vaikinai buvo tokie žavūs.
Negaliu patikėti, kad tai išties vyksta.
Mole, sakei man surasti savo kelią.
Kai mano pusėje šie žmonės,
niekad nebesijausiu nereikšminga ar silpna.
Greise, mes buvom draugės.
Mes daug kartu patyrėme.
Papasakojai man apie savo DŽS.
Aš neturi DŽS. Sakiau, kad turiu IBM. Man priklauso IBM.
Klausyk, tu ir aš, mudvi galėtume dabar iš čia išeiti
ir tęsti savo planą.
Velniop tuos sukriošusius baltaodžius. Jie mūsų nesustabdys.
Atleisk, Mole.
Aš tik...
myliu pinigus.
Atsiprašau.
Bičiuliai. Nepatikėsite, kas atvažiuoja.
Elena Didženeres. Jėga.
Jei atėjote pažiūrėti koncerto, turite užeiti į vidų.
Žinot, ką? Aš galiu pažiūrėti iš čia.
Draudžia priešgaisrinės taisyklės, ponia.
Prašome eiti į salę.
Gerai. Atsiprašau.
Atsiprašau. Atleiskit.
Atsiprašau, pone. Atsiprašau.
Atsiprašau. Ačiū.
Atsiprašau.
Sofija, ką tu čia veiki?
Neturim apie tai kalbėtis dabar.
- Turėtum groti toliau. - Ne, aš manau, jūs turėtumėt pakalbėti.
Jis labai kankinasi dėl šitos panos.
Tai staigmena.
Aš atsiprašau, kad truputį vėluoju.
Maniau, tu turi darbo.
Turėjau.
Buvau per žingsnį nuo visko, ko norėjau gyvenime,
bet kai tu išėjai, visa tai neteko prasmės.
Klausyk, aš labai atsiprašau. Aš pridariau tiek klaidų.
Ir jei tu suteiktum man dar vieną progą, pažadu, aš ne...
Aš taip bijojau, kad nespėsiu į koncertą.
Tai džiazas. Grosime dar tris valandas.
Dieve. Gal galim susitikti viešbutyje?
Ne.
SOFIJA SURIZIKAVAU. IR NESIGAILIU.
- Mole. - Labas.
Žinau, kad vėlu. Atsiprašau.
Aš ką tik išgyvenau keisčiausią vakarą savo gyvenime
ir man reikia išlieti širdį. Gerai?
Aš žinau, kad mes apie tai jau kalbėjomės,
ir žinau, kad yra milijonai priežasčių, kodėl mums nieko neišeitų,
bet žinau, kad kažką jaučiam vienas kitam.
O kai du žmones sieja toks ryšys,
manau, jie privalo pamėginti.
Todėl esu čia
ir negaliu patikėti, kad atėjau čia
vidury nakties kaip psichinė,
bet aš nesitrauksiu.
Tiesą sakant, pulsiu dar stipriau ir...
ir aš...
aš tave apkabinsiu
ir priartėsiu, ir pradedam.
O Dieve, tai vyksta.
Artūrai, kas vyksta?
Prašau, lėčiau.
Žinai, kad dievinu tokią dramą,
bet nesuprantu, kas dabar vyksta.
Nenoriu apie tai kalbėti.
Įjungti variklius.
Gerai. Paskutinį kartą kartoju, lėktuvas nėra aktyvuojamas balsu.
O Dieve, „Valentino“ suknelė ištepta tepalu!
Ką mes darom?
Noriu, kad išvežtum mane iš čia.
- Kaip įmanoma toliau. - Kur nori keliauti?
Bet kur! Spręsk tu. Aš pasiduodu.
Gerai. Tu, debesų ponia, turim tuoj pat suveikt jai alkoholio – dabar, gerai?
Arba ko nors stipresnio už alkoholį.
Gal kažko, ką lašini į akis.
Kaip heroino, bet ne heroino.
Išvertė Sandra Siaurodinė