Так, чудово. Гляньте на мене. А тепер під іншим кутом.
Ні! Тільки не під таким.
Не під таким. Вибачте.
Покажіть, які ви щедрі.
Щедрі.
Ви роздаєте всі свої гроші.
Щедріше. Прекрасно.
Ідеально. Так!
Занадто щедро! Ґрейс, зроби щось з ротом.
Так краще?
Ми інакше настроїмо світло.
А ви собі відпочиньте.
Чудово попрацювали. Дякую.
- Дуже сексі. - Приємно.
- Чудове відчуття. - Так.
О боже. Ви надзвичайні.
Кому дати ляпаса для рум'янцю?
Ніколасе, ти люб'язний,
але щока ще з минулого не відійшла.
Моллі, розкажи.
- Так. - Ти вдома в Артура...
І атмосфера наелектризована.
Він торкнувся мене руками.
Цицьки, зад чи передок?
- Стегно. - Доторк до стегна.
Краще не буває.
Якось мені снилося, що Стів Гарві взяв мене за стегна.
- Гарні вуса. Так. - Продовжуй.
А тоді завібрував телефон, і мить було втрачено.
Я й досі не знаю, що між нами.
Та він у тебе закоханий.
Згоден.
Він увійде в тебе в найближчі 24 години. Гарантую.
Ти такий хороший.
Хочу зауважити: мені подобаються брудні коментарі Ніколаса.
Хочу, щоб Луїза говорила так само.
Луїзо, хочу брудний комплімент.
Шикарні цицьки.
- Ура, Луїзо! - Це прекрасно.
ВЕЛИКІ ГРОШІ
НЕДОСТАТНЬО КОШТІВ
ФОНДОВА БІРЖА
ОСТАННЄ ПОПЕРЕДЖЕННЯ
Вони тут.
Люди, вони тут.
Яка ж радість.
Прямо з друку.
Ого.
Моллі, ти як супермодель.
Кидай свою звичайну роботу.
Дякую, Артуре.
Усе через макіяж і мої яскраві й виразні очі.
«Веллз і Фенсес не просто роздають свої гроші,
а хочуть повалити класову систему зсередини».
Софіє, вийшла стаття у «Vanity Fair».
Ми обговорюємо, яка я красива.
Обкладинка чудесна, але сталося щось важливіше.
Ви з Айзеком зійшлися?
Ні, але дякую, що нагадала про моє болюче розставання.
Звертайся.
З нами зв'язався Норман Лофтон.
Він хоче оглянути один з готелів «Простору для всіх».
От чорт. Норман Лофтон?
Я з ним не знайома. Він удесятеро багатший за мене.
Його називають Чарівник Вайомінґу.
Він фінансовий геній.
Може, дасть мені пораду.
Нагадування: спитати Нормана, як він платить податки.
Він ніколи не покидає Вайомінґ. Це дуже перспективно.
Якщо він вирішить нас фінансувати, інші донори нам не знадобляться.
Ого. Він дуже приземлений.
Їздить на двадцятилітній Camry і щодня їсть той самий гамбургер.
Чому ми дивуємося приземленості?
Я на Землі, і коли роззираюся – бачу одних зануд.
Піднесіть мене до небес!
Ось воно.
Норман – наш кит.
Наш великий шанс.
Ми повинні влаштувати шоу і вразити його наповал,
і всі мають тримати себе в руках.
«Переродження Джуда Лоу» Таку статтю я точно прочитаю.
Він ледь не кинув кар'єру актора?
Я мастурбував на «Відпочинок за обміном»
так довго, що мене забрала швидка.
Що на обід?
Норман от-от приземлиться.
Він переважно їздить автобусом, але я вмовила його на мій літак,
щоб заощадити 17 годин.
Я зробила воскову депіляцію і готова на все, щоб допомогти з Норманом.
У нас невеличкі ускладнення.
Зараз у Лос-Анджелесі бушують три катастрофічні пожежі,
які спричинили так званий «пекельний циклон».
Тому можлива незначна турбулентність.
Але незначна турбулентність не така й погана.
- Ні. - Це він?
Який гарний літак.
От і він.
- Б****! - Він загине!
- Ми цього не забудемо. - О боже.
Ні, ні.
Усе. Він у порядку.
Йому срака. Його опізнаватимуть по зубах.
Окей.
Він живий. Він долетів.
Слава богу, що долетів.
Усе нормально. Він у порядку.
От і він.
- Вітаю, Нормане. - Добрий день.
Нас чекають чудові вихідні.
- Фу! - Ой-ой.
ПРОСТІР ДЛЯ ВСІХ
Норман вернувся в готель і відпочиває.
На щастя, струсу мозку нема.
Його просто трохи потрахало.
Це нам знайомо. Правда, дівчата?
Рондо, прошу. Давай без цього.
Ми у великій дірі.
Ні.
Мусимо викластися на повну. Це не звичайна екскурсія.
Ні. Тепер це «Норманфест».
Девід Чен готує його улюблений гамбургер.
Я переплатила дитячому хору, щоб замість дня народження Камали
вони приїхали сюди й заспівали улюблені пісні Нормана.
Ніколасе, Говарде, заставте всі холодильники в готелі кокою.
Він її любить.
Беруся. Напишу дилерці, і вона все зробить.
Без проблем.
Чи ти про кока-колу?
- Так. - Добре.
Собі все одно візьму.
Не треба. Це просто ямка на дорозі.
- Хочу дорогу... - Ні!
Ми зуміємо. Усі сюди.
Ми зуміємо.
- І догори. - Догори.
Чудово. Дуже вам дякую. Дякую.
- Новий дизайн? - Квітка штату Вайомінґ.
Думаєш, це компенсує все те блювання?
Варто спробувати.
Власне, я тебе шукав.
- Он як? - Так.
Я хотів поговорити про те, що сталося кілька днів тому,
коли між нами був той «момент»...
коли ми «майже» поцілувались.
Не знаю, чому я показав лапки навколо «майже».
«Вибач».
Усе гаразд.
Якщо чесно, я теж про це багато думала.
О, добре.
Так.
Я...
Я хотів перепросити, бо це була велика помилка.
«Помилка»? Як...
У традиційному значенні слова?
У негативному значенні?
Ну, так. Просто... Я не...
Чесно, не знаю, чим я думав.
У мене є дівчина, ти мій бос, і ми хороші друзі.
- Я не мислив тверезо. - Так.
Це було недоречно, і за це я прошу вибачення.
Вибачено.
Знаєш, що кумедно?
Це чудове місце для поцілунку,
але ми не цілуватимемося, бо на це є стільки різних причин.
Дякую.
Я знав, що ти чудово зреагуєш.
Дарма я так переживав.
- То все в порядку? - О боже.
У повному, спокійно.
Я спокійна, як містер Фріз.
Усі спокійно.
- Я не бачила фільму. - А я лиш раз.
- Я піду. - Добре.
Ого, Софіє.
Скільки ж ми досягли за рік.
Допомогли стільком людям.
Саме так.
Дякую, Ейнслі.
Знаю, я не часто це кажу,
але я дуже ціную все, що ти робиш...
О, ти вже плачеш.
Вибач. Просто твої слова так багато для мене значать...
Бо ти мене надихаєш, Софіє.
О, дякую.
Дивовижно, як ти завжди ставиш інших на перше місце,
відкидаючи своє благополуччя, особисте життя й щастя.
Цілий день допомагаєш знедоленим,
а тоді вертаєшся в холодну, пусту квартиру,
зігріваючись тим, що робиш усе можливе
для покращення світу.
Світ, по якому тобі судилося героїчно блукати в повній самотності.
Ісусе.
Так. Ти схожа на нього.
І тебе, як і його, ніхто не пізнає сповна.
Я зрозуміла. Далі можеш не казати.
Добре.
Ронда зайшла в комірчину з двома працівниками.
Занесу їм печива.
Давай, Говарде.
Давай.
Слава богу.
Слухай, я отримав дуже дивне голосове.
Від старшої жінки, яка говорить корейською.
- Перекладеш? - Залюбки.
Подзвони, це дуже важливо.
- Я довго тебе шукала. - Що це має значити?
Ніколасе, це старша кореянка, яка давно тебе шукає.
Мабуть, це твоя біологічна мама.
Хто ж іще?
Що робитимеш?
Нічого.
Не переймайся. Краще заверши свою піраміду.
Я її завершив.
Ласкаво просимо, містере Лофтон. Ми раді, що ви приїхали.
Звіть мене Норм. Усі ви.
Це прекрасно.
Ви ж не для мене це підготували?
Авжеж для вас. Нам так лестить, що ви приїхали.
А Девід Чен приготував ваші улюблені гамбургери.
Дякую, юначе, але мій шлунок ще неспокійний після польоту.
Боже, Девід Чен. Ти як завжди невчасно.
Забери це лайно.
Що мені з ними робити? Я довго їх готував.
Забери їх у Мені-насрати-стан. Геть. Шуруй.
Норме, хочу представити вам виконавчу директорку Софію Салінас.
Вона – серце цього місця.
Дуже приємно.
Ви, мабуть, собою пишаєтесь. Скільки людей тут проживає?
Вибачте, я відповім трохи пізніше.
Гаразд.
І скільки часу йде на перетворення одного готелю?
Точно не скажу.
На це пішло вісім місяців, але ми хочемо скоротити до чотирьох.
- Ого. - Я відійду на хвильку, Норм.
Без питань.
Народ, покажете Норму наші макети?
А я піду й переговорю з Софією.
Ви ж знаєте жінок.
Софіє.
Не йди за мною. Вертайся туди.
Він же вартий трильйона доларів.
Я за тебе переживаю. То були прості запитання.
Знаю, але не можу не думати про Айзека. Чорт! Кляті емоції.
Софіє, вимкни емоції.
Усе гаразд.
Просто... Я не розумію.
Між вами все було так добре.
Що сталось?
Стільки причин, чому ми не підходимо одне одному.
Він мрійник. Я практична. Він веган. А я не набридлива.
- І так без кінця. - Угу.
Ми геть різні люди.
- Я вчинила правильно. - Ясно.
Ти його кохаєш?
Так.
Так, мабуть.
Тоді все інше неважливо,
бо завжди є мільйони причин,
чому щось не складеться.
Та якщо ти любиш людину, треба просто ступити в невідомість.
Дякую, що пішла за мною.
О боже. Ти перша мене обійняла.
Я запишу це в щоденник.
Вертайся туди.
Дорога до Нормана
Я відвезу тебе до Лофтона
Моллі, мушу визнати. Мені подобається те, що ви робите.
Соціальна відповідальність, тренінги. Ви помагаєте людям стати на ноги.
Я вражений.
Це робота моєї команди. Усі лаври їхні.
А тепер між нами: ви дали чимало обіцянок.
Ви справді плануєте це все виконати?
Я справді хочу завершити почате.
Добре.
Я завжди обдумую важливі рішення, але ви дуже мене вразили.
Я точно з вами зв'яжусь.
Дякую, Норме.
Думаю, нам усе вдалося.
Схоже, він долучиться.
Я нами пишаюсь!
- Дорога до Нормана - Вип'ємо на очах у дітей!
Я відвезу тебе до Лофтона
Вдалося.
От і він.
Суперовий Гові.
Ще ніхто не звертався до мене в оберті.
Чудовий початок розмови.
Пам'ятаєш те голосове?
Чи пам'ятаю я? Я тільки про нього й думав.
Скажи, якщо це дурна думка, але, може, мені передзвонити?
Просто так, для сміху?
Зовсім не дурна думка. Вона чудесна.
Я знав, що ти зрозумієш.
Що тут такого? Я просто передзвоню.
- Це вияв чемності. - Точно.
Пропоную ще трохи напитися,
і тоді я їй передзвоню.
Чом би й ні? У Кореї перша ночі. Вона точно не спить.
Гм. Саме так.
Усе, я готовий.
О боже, що казати?
Просто дай волю емоціям.
Точно. Голосова пошта.
Добрий день. Це Ніколас.
Я американець, я сексі і я дуже дорослий.
Як справи, мамцю?
Що цікавого на півострові?
Може, це надто неформально?
Трошки скрути Маріо.
Так, я виріс на фермі,
і багато хто вважає мене нудним, але це нічого.
У мене був один наставник-ґей.
Його звали Томмі,
а ще він півень.
Вибач, що я розплакався,
але «Форма води» – жахливий фільм.
Я... За що йому дали Оскар?
Там же був «Назви мене своїм ім'ям».
Тед Мастерс, Луїс Дельґадо,
Аарон Чен, Тед Мастерс-молодший, Тед Мастерс III і...
Ні, це повний список людей, з якими я спав.
Дякую. Па-па.
Це успіх.
- Ще один шот? - Так.
Вибачте, дівчатка. Знаю, ви більше любите Aqua Panna.
Міс Моллі, це вам.
Н – НОРМАН ЛОФТОН
МОЛЛІ, ПОГОВОРИМО СЬОГОДНІ ЩЕ РАЗ?
НАДВОРІ ЧЕКАЄ МАШИНА. НОРМ
Ні.
Ні. Відчепися, чудовисько з «Форми води»!
Як мені погано.
Мені наснилося,
чи ми справді записали 50 голосових якійсь кореянці?
Таки записали.
А ще я розповів їй про свою ніч у Берліні й навіть надіслав знімки.
Їх ще ніхто не бачив. Мене за них можуть арештувати.
Боже.
О боже, дзвінок від неї.
Вимкни телефон. І викинь.
- Алло. - Це Ніколас?
Так.
Здається, виникло певне непорозуміння.
Мені звуть Чон Хі. Я кастинг-директорка з Сеула.
Я пробувала зв'язатися з вами щодо ролі.
Ми знімаємо новий серіал.
Як «Гра в кальмара», тільки жорстокіший і сексуальніший.
Для вас є велика роль «красивого американського засранця».
Вас би така зацікавила?
Якщо отримаєте її, доведеться на пів року переїхати в Корею.
Ого.
Я...
я мушу обдумати.
Ми надішлемо інформацію.
Дякую.
Вітаю. Я до Норма. Моллі.
Гарні у вас шкіряні рукавички.
Останній писк моди.
Ого. Який сюрприз.
Норм тут живе?
Не очікувала побачити в нього 15-метрову люстру.
Це що, гаргуйлі?
Ого, страхітливі.
Чи, може, сексуальні? Не знаю.
Я багато говорю, коли нервуюсь.
А ви?
Ви просто не говорите.
Кажете зайти туди?
Так. Добре.
Що за чорт?
Заходьте. Станьте перед нами.
О боже.
Ваша діяльність нам загрожує. Ви повинні негайно її припинити.
Що?
Виконуйте наш наказ,
або вас чекають найстрашніші наслідки.
Де вона поділась?
Що це за херня?
Що ви робите?
Норме, це ви?
Я знаю, що це ви. Упізнала голос.
Скиньте маску.
Невже було важко трохи підіграти?
Ми так старалися.
Про що ви говорите? Що це таке?
Припиняйте цю маячню.
«Ми не повинні існувати?»
Ви зовсім клепку втратили?
Я говорила щиро.
У нас забагато грошей.
Усі в цій кімнаті мають більше грошей, ніж ви,
і ми категорично не згодні.
Так влаштований світ, і ми ним цілком задоволені.
Не треба порушувати природний порядок.
Ні, я проти.
Ой, та ну. Змиріться.
Ми знайдемо вам каптур і маску, і ви до нас приєднаєтесь.
У нас є власний острів на Гаваях.
Про нього ніхто не знає.
З водною гіркою прямо в океан.
Це так освіжає.
Я не хочу у вашу тупу групу.
Світ змінюється.
Люди розплющують очі.
І що це за змова взагалі?
Це жалюгідно. Он чоловік у кроксах.
У мене кісткові шпори.
Ми збиралися поспіхом.
Знаєте що?
Ми з Ґрейс створимо власну групу
і знайдемо людей,
яким небайдужа доля людства.
З чого ви смієтесь?
Ґрейс?
Привіт, Молюсик.
Мила сукня.
А ти тут чому?
Знаю, виглядає не дуже,
але мені вчора багато пояснили, і...
і все дуже логічно.
Вони суперпотужні.
Мені запропонували студію новин і футбольну команду.
Такі красунчики.
Не вірю, що це насправді.
Моллі, ти сказала мені знайти власний шлях.
З цими людьми поряд,
я більше ніколи не почуватимуся малою чи слабкою.
Ґрейс, ми ж подруги.
І стільки пережили разом.
Я знаю про твій шлунковий розлад.
Нема в мене ніякого розладу. Я говорила про Rolex, у мене є Rolex.
Слухай, ми можемо прямо зараз звідси вийти
і втілити наш план.
Нахер цих білих дідів. Вони нас не зупинять.
Вибач, Моллі.
Я просто...
люблю гроші.
Даруйте.
Народ, не повірите, хто до нас їде.
Еллен Дедженерес. Чудово.
Якщо ви на виступ, то проходьте всередину.
Знаєте що? Я краще подивлюся звідси.
Мем, це пожежонебезпечно.
Будь ласка, проходьте в зал.
Добре. Даруйте.
Вибачте. Даруйте. Вибачте.
Сер, даруйте. Вибачте. Дар...
Даруйте. Дякую.
- Даруйте. - Гей.
Софіє, ти чого тут?
Краще не зараз.
- Грай далі. - Ні, вам треба поговорити.
Ця пташка розбила йому серце.
Оце несподіванка.
Вибач, що так пізно.
У тебе ж робота.
Так.
Я була за крок до того, щоб утілити всі свої мрії,
але без тебе це більше не мало сенсу.
Пробач мені. Я припустилася стількох помилок.
Якщо ти даси мені шанс, я обіцяю ніколи...
Я боялася, що не встигну на виступ.
Це джаз. Ми гратимемо три години.
Боже. Можна зачекати в готелі?
Ні.
Я НАВАЖИЛАСЬ. І НЕ ШКОДУЮ.
- Моллі. - Привіт.
Знаю, пізня пора. Вибач.
У мене була найхимерніша й найбожевільніша ніч у житті,
і я мушу тобі у дечому зізнатись.
Ми сьогодні говорили,
і я знаю, що існує мільйон причин, чому в нас нічого не вийде,
але також знаю, що між нами точно щось є.
І коли між людьми виникає такий контакт,
вони мусять хоча б спробувати.
Тому я тут,
і мені не віриться, що я отак прийшла
посеред ночі, ніби психована,
але я не відступлю.
Власне, я подвою ставки й...
і просто...
просто огорну тебе руками,
нахилюся ближче, і все.
О боже, це насправді.
Артуре, що тут таке?
Будь ласка, повільніше.
Я, безперечно, люблю драму,
але не розумію, що діється.
Не хочу про це говорити.
Увімкнути двигуни.
Так. Востаннє повторюю, двигуни голосом не вмикаються.
О боже, «Валентіно» все в оливі!
Що ми робимо?
Забери мене подалі звідси.
- Якнайдалі. - Куди хочеш?
Куди завгодно! Вирішуй сам. Я здаюсь.
Добре. Небесна леді, нам потрібен алкоголь.
Власне, щось міцніше за алкоголь.
Мабуть, якісь краплі в очі.
Як героїн, але не героїн.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська