Jó reggelt, Molly! Új nap vár rád.
Számos lehetőség karnyújtásnyira van tőled.
Minden nap új esély, hogy új fejezetet írj életed történetébe.
FŐ - HANGULAT - OLVASÓ - ROLÓ
Csak köszönetet akartam mondani. Mindannyiuknak.
Az elmúlt néhány hónap sötét időszak volt,
és nem tudtam volna túljutni rajta a csapatom támogatása nélkül.
Külön köszönet Marisolnak, hogy mellém kucorodott az ágyban
a házassági évfordulómon.
Igazán kitett magáért.
Maga olyan, mint egy kályha.
De már sokkal jobban vagyok, és indulok, hogy új életet kezdjek.
Az első rendes munkanapom hosszú-hosszú idő óta.
Szóval akkor találkozunk 18.30-kor?
Már kimondani is őrült fura, nem?
Nagyon szeretem magukat.
Csak annyit mondanék,
hogy remélem, hamar elmúlik,
és visszatérünk a masszázsokhoz és a netes kastélyvásárláshoz.
Oké. Viszlát, emberek!
Gondolom, érezzék jól magukat a házban, amíg nem vagyok!
Mit fogunk most csinálni?
Nem tudom. Eléggé fog hiányozni.
Úszhatunk.
LÓVÉ
NINCS FEDEZET
AMERIKAI ÉRTÉKTŐZSDE
LEJÁRT UTOLSÓ ÉRTESÍTÉS
…a fontossági sorrendünk halad.
Üdv! Új gyerek jött ma az osztályba.
Ma „öltözz viccesen” nap van?
„A 90-es évek divatja” hétfő van?
Ezek a rendes ruháink.
Hát, mindenki fantasztikusan néz ki.
Szóval, azt akarom mondani, hogy nagyon izgatott vagyok,
hogy megkezdjük az utunkat a világ közös megmentése felé.
Szerintem, ha összedolgozunk, akkor nincs olyan baj, amit ne tudnánk megoldani.
Klímaváltozás, éhínség. Vagyis bassza meg, világbéke!
Díjazzuk a lelkesedésedet, Molly, de azért ez nem ilyen egyszerű.
Az alapítvány fókusza főleg
a szociális szolgáltatásokon van itt, Dél-Kaliforniában.
És különben is, ilyen komoly ügyekben a pénz önmagában nem old meg mindent.
Hát, sok mindent megold.
John arra használta, hogy kicsit magasabb legyen.
Tudod, mit? Hagyjuk! Kezdjük el!
Mivel hétfő reggel van,
szánhatnánk rá öt percet, hogy megbeszéljük a hétvégénket.
És indul.
Stoppered van. Komolyan gondoltad az öt percet.
Molly uncsitesó, elég a beszédből. Értékes másodperceket pazarolsz.
- Tessék! - Sietnünk kell,
- és a hétvégénkről beszélni. - Igen, kezdem én.
Én Pasadenában voltam túrázni.
És szombaton reggel kissé hűvös volt,
ezért dupla nadrágot húztam.
Ne már, megint ugyanaz a történet? Minden héten.
Hideg van, dupla gatyát veszel, túl felhős, hogy elláss a városig.
Ezen a hétvégén inkább ködös volt, mint felhős, szóval…
Haladjunk!
Én elmentem kajálni a csajbandával.
Mindenkinek van pántos topja, „A Kajás Csajok”.
- Nem. Fehérfelsőbbség-tudat. Következő! - Oké.
Jövök én. Átjött Lenny,
és „netflixeztünk és nyugiztunk,” aztán szexeltünk.
Oké, Rhonda. Így kell ezt.
Hát, nekem nagyon durva hétvégém volt.
A Benihanában. Ráestem a grillre.
- Megégettem. Kaptam ingyen egy mai tait. - Jó ég! Mi történt?
Őrült egy sztori, kezdem az elején.
A Benihanában ott csinálják az ételt az orrod előtt.
Howard, ezt a részét már tudjuk.
Szólóban mentem, úgyhogy odaültettek egy kedves koreai családhoz,
a fiuk érettségijét ünnepelték.
Bejutott a New York Egyetemre. Elsőnek jelölte.
Lejárt az idő.
Tehát holnap lesz a megbeszélésünk
Saldana tanácstaggal az Alameda utcai bérházakról.
El sem hiszem, milyen hosszú volt ez a megbeszélés.
Mennyi volt? Olyan három óra?
- 9.50 van. - Komolyan?
És este fél hétig itt kell lennünk?
Igazából nem kell. Nekünk semmit nem muszáj.
- Ezért vagyok összezavarodva. - Nem.
Ez jó nekem. Én ezt akarom.
Mi a következő teendő?
Sofia küldi olvasásra ezeket a kutatási aktákat,
ez az összes szervezet, amit jelenleg támogatunk.
És aztán
van egy nagy doboz a további aktákkal,
az összes olyan szervezettel, amiket a jövőben esetleg támogatunk.
Hát, át kell magam rágni ezen.
Első oldal.
- Felhozom a kesztyűdet a kocsiból. - Köszi!
10.14. Mi a fasz?
Atyaég! Szia, csajszi!
Szia, csajszi! Mi újság?
Jaj, semmi. Csak aktákat olvasok.
Oké, figyu! Csodás hírem van.
Emlékszel az illatmárkára, amit meséltem?
Hát, ez a karakán ribi ezen a héten piacra lép vele.
Úristen! Ez szuper! Gratulálok!
Köszönöm, de most azonnal Miamiba kell jönnöd.
Vacsi a csajokkal holnap este.
Pia, tánc, hatalmas buli, ami a csövön kifér.
- Benne vagy? - Szívesen mennék,
de most eléggé dolgozom.
Oké.
Várj! Ezt most komolyan mondod?
Igen. Úgy döntöttem, kicsit többet dolgozom az alapítványommal.
Oké. Akkor szólj az embereidnek, hogy a héten nem leszel,
és vonszold ide magad!
Elszántam magam, hogy valami újat csinálok itt.
Úgyhogy az az érzésem, hogy át kell néznem a dolgokat.
Tudod?
Egyáltalán nem tudom, eskü,
de örömmel látunk itt bármikor.
Most mennünk kell, mert megjött a mojito.
Köszönöm! Szia! Hiányzol.
Sziasztok!
Az az én nevem.
Bocsánat, mi ez az egész?
Ms. Wells jóvoltából jöttem.
Szerette volna így eljuttatni a reptérre.
A rept…
Meglepetés!
Oké, már bocsánat a kifejezésért,
de mi a fasz folyik itt?
A mindörökké rosszfiút, a szavak Aladdinját,
a legenda Will Smitht idézve: „Bienvenidos Miamiban!”
Vagyis még nem, de pár óra múlva leszállunk.
- Miamiba megyünk! - Miért?
Hát, mivel új vagyok itt,
gondoltam, nem ismerek még jól mindenkit,
és mi sem jobb, mint egy mesés ismerkedős kiruccanás.
Azt sem tudom, mi történik most,
de nem repülhetünk el csak úgy Miamiba egy átlagos kedden,
főleg nem, ha találkozónk van a tanácstag Saldanával.
Nicholas felhívta. Áttesszük Zoomra.
Zoom… Utálom a Zoomot. Nem tudom megmutatni a személyiségem.
Hogy a francba látják így a kedves énemet?
Sofia, nézd meg a többieket! Olyan izgatottak!
Nézd, fotózgatják a repülőmet!
Ne vedd el ezt tőlük! Jól fog elsülni. Gyerünk!
- Gyerünk! - Legyen!
Ő is jön. Skacok, ő is jön!
Üdv a repülőmön, emberek!
Szóval, ez a főkabin.
Ott van a bár, a pihenőrész, és elöl munkaállomás van kialakítva.
Bújós ülés egy repülőn.
Én már mindent láttam.
És ez az a fotel, ahol egy szinte túl érzéki
masszázst kaptam Julianne Moore-tól.
És itt a csokiszökőkút,
amit külön nektek rendeltem.
Csokiba mártott eper egy magángépen?
Az amerikai álomban élek, hogy van egy gazdag rokonom.
- Nem rossz, mi? - Sose láttam…
- Szereted a csokiszökőkutat? - Én az erős wifit szeretem.
Van ezen a gépen internet, hogy tudjak dolgozni?
Persze hogy van. És tudod, mi van még?
Egy jakuzzi hátul!
És van egy csomó fürdőruhánk, ha kéne bárkinek.
Én benne vagyok. Imádok evés után egyből vízbe menni.
Mindig kíváncsi voltam, hogy mire valók ezek a kerek bigyók
a telefonok hátulján.
Gőzöm sincs.
Tényleg. Épp kérdezni akartam.
A lányom tette rá.
Azt mondta, hogy az övcsipeszem elriasztotta a nőket.
Hát, nem tévedett.
A maga helyében nem mutogatnám a kerek bigyót,
különben a nők magára fognak ugrani.
Hát, eddig nem volt ilyen gondom.
Nem hinném, hogy készen állok visszatérni a randizás terepére.
- Igen, átérzem. - Nem is emlékszem,
mikor voltam utoljára randin
valakivel, aki nem a feleségem.
Érzésem szerint úgy 1997-ben lehetett.
Úristen!
Igen, eszembe jutott,
mert Az elnök különgépére vittem a lányt.
Ez vicces. Szerintem én is randin láttam Az elnök különgépét.
- Tényleg? - Igen.
Az egyik kedvencem. „Szálljon le a gépemről!”
Maga sokkal jobban csinálja.
Azért is jó, mert ez tényleg a maga gépe.
A kapitány beszél.
Elnézést a légörvényért!
Egy kis időjárási helyzetünk van.
Minden rendben lesz, emberek.
William a legjobb. A haditengerészet pilótája volt.
Ilyesmi mindig szokott történni. Nem nagy ü…
Ó, baszki! Francba! Bassza meg!
Ó, baszki, baszki, baszki!
Mit csinálsz?
Ha az arcom szétcsesződik, akkor hamvasszatok, jó?
Öregem, te meg minek fordultál meg?
- Nem tudom! - Levetted az öved?
Pánikba estem. Tévedett az ösztönöm!
Uramatyám!
Jó. Minden rendben van. Mindenki jól van?
Elnézést! Kisebb viharba futottunk.
Azt mondják, meg kell szakítanunk az utat itt, Oklahoma Cityben,
és megvárni, míg kitisztul az ég.
Még egyszer, elnézést!
Hogy lehet ez a rohadék ilyen nyugodt?
Mióta ragadtunk itt?
Olyan három órája.
Nagyon sajnálom ezt az egészet!
Micsoda szívás, igaz?
De az ilyesmi előfordul.
Nem, az ilyesmi nem fordul elő.
Miattad fordult elő.
Mi, a vihar?
Nem, az egész utazás.
Épp egy találkozón kéne lennünk,
de mivel nincs wifink, így lemaradtunk róla.
És rosszul jön ki,
hogy magángéppel mentünk Miamiba ahelyett, hogy tettük volna a dolgunkat.
Amúgy mi olyan fontos Miamiban?
Csupa szar klub, és még szarabb drog.
Hogy mondhatsz ilyet?
Nem hagyom, hogy csúnyát mondj Miamira vagy az ottani drogokra.
Amik egyébként kitűnőek.
Elmondanád nekik, kérlek?
Mit mondjon el?
Meghívtak minket egy csodás partira Miamiba
az összes barátunkkal,
és Molly abszolúte megérdemli, mert nehéz időkön ment keresztül.
Amit nem érdemel meg: hogy elítélje
egy rakat olyan ember, akik mintha
egy akciósruha-bálában születtek volna.
Azta! Ismerkedős kiruccanás, mi?
A parti pluszban van a kiruccanás mellett.
Csak egy kis illatmárka-bevezető gála, amit Kevin Hart vezet.
Nem a megismerésünkről volt szó. Két lovat akartál megülni.
Ez alapvetően egy luxusemberrablás.
Oké. Elnézést, hogy próbáltam kicsit vidámabbá tenni az életeteket!
Komolyan, már bocsánat!
De pontosan öt perc a hétvégétek megbeszélésére?
Ugyan már, gyerekek!
Nem tudom, uncsitesó.
Lehet, hogy Sofia kemény, de legalább igazat mond.
Mindig tudjuk, hányadán állunk.
Mondjuk, leginkább a sarokban állunk, és rettegünk tőle.
Oké, tudjátok, mit?
Hozok egy vezetői döntést, itt és most.
Visszamegyek Los Angelesbe egy fapados géppel.
Ha bárki akar csatlakozni, a legnagyobb örömmel veszem.
Igen. Molly, jó buli volt,
de vissza kéne mennem.
Nem is szóltam a lányomnak, hogy eljövök.
Igen, én is megyek.
Időpontom van a pszichológusomhoz,
és az az érzésem, hogy bőven lesz miről beszélnünk.
Ne csináljátok már, csak két este az egész!
Tényleg nem értem, miért fújjátok fel ennyire.
Azért nem, mert a te életed különbözik itt mindenkiétől.
Teljesen zökkenőmentes.
Bármit akarsz, megkapod.
A mi életünk tele van zökkenőkkel. Csinálnunk kell a sok szart.
Nem pakolhatsz össze minket, hogy hurcolj, mint egy bőröndöt.
Ha találkozol Kevin Harttal, akkor megmutatod a YouTube-csatornámat,
ahol a világon mindenhol sütiket kóstolok?
Megmutatom.
Igaz, igaz, nagyon igaz. Atyaég, csajok!
Annyira hiányoztatok!
Olyan jó a csajszikkal lenni!
Várjatok, mielőtt elfelejtem!
- Holnap lesz a márkaindító parti… - Igen.
…de azt akartam, hogy a csajszikáim előbb lássák.
Hurrá!
Tessék!
- Jacinda! - Egy neked. Parancsolj!
- Fantasztikus! - Annyira profi!
Tudom. A neve: „Felmentés.”
Mi? Azért, mert felmentettek a tárgyalásodon?
Atyaég! Ez eszembe sem jutott. Nem.
Csak tetszett a hangzása.
- Ez óriási. - Próbáljátok ki!
- Úristen! - Annyira imádom!
Elég!
Hú. Ez nem semmi, mi?
Nagyon… nagyon átható.
Lemegy a torkodig, igaz?
Mi ez?
Igen, szóval ez a cibetpézsma, egy afrikai vadmacskából nyerik ki.
- Ennek az ízét érzem. - Igen.
Állatízt érzek.
Olyan büszke vagyok rád!
- Kicsim, köszönöm. Köszi! - És csak…
- Mindannyian ugyanazt kaptuk? - Igen.
Oké. Megengeded…
Valahogy ez erősebb.
Erős, igen.
Imádom ezt az üveget.
Olyan elegáns!
Fenséges.
Elnézést? Üdv! Elnézést!
Üdv! Most nem kekeckedésiből,
de kértem, hogy a terasznak ez a része csak a miénk legyen,
és maga odaültette azokat az embereket, nagyon közel hozzánk.
Nagyon sajnálom.
Kezdünk eléggé megtelni,
és már nem tudjuk lezárni az egész területet.
- Sajnálom. - Oké, kitaláltam.
És ha kibérelem az egész teraszt?
- Édesem, erre nincs szükség. - De. De, de.
Jó így. Ehetnek bent is. Szuper lesz.
Talán megnézhetem, mit tehetek.
Csodás. Nagyon köszönöm!
- Megbocsátanak? - Köszönjük!
Olyan főnökcsajosan intézted!
Őszintén, megérdemeljük.
A csajok ma este meghódítják Miamit.
- Újratöltés! - Nekem, nekem, nekem.
Tessék, tessék! Jó ég! Ez olyan jó, meg is fürdenék benne.
Meg tudnék inni még kilencet.
Csak én rosszul bírom.
Újra elnézést, hogy ennyiszer áttettük a találkozót!
ALAMEDA UTCAI BÉRHÁZTÖMB
Nem volt ideális, de itt vagyok.
Hálás vagyok azért is, hogy bejött az irodába.
Tudjuk, a helyi dugóknak fele sem tréfa.
Emellett remélhetőleg olyan probléma, amit egyszer meg tudunk oldani.
Vágjunk is inkább bele, és beszéljünk az övezetekről!
Ahogy tudja, az álmunk, hogy sikerül átsorolni
az Alameda utcának ezt az egész szakaszát.
Örülök, hogy maga használta először az „álom” szót, nem én.
Mert ez az, Ms. Salinas.
Egy hiú ábránd.
Mi… de nem muszáj annak lennie.
- Foggal-körömmel fogunk küzdeni, és… - Üdv mindenkinek! Bocsánat a késésért!
Ms. Wells, nem számítottam magára.
Tréfál? A világ minden kincséért se hagytam volna ki.
Az övezetekért élek.
Nos, Saldana tanácstagasszony, mielőtt a blézeréről beszélünk,
ami lélegzetelállító,
szeretném elmondani, hogy Sofia a teljes bizalmamat élvezi.
Évek óta ezen dolgozik,
és bármit meg fog tenni, hogy pontot tegyen a végére.
És én azért vagyok itt, hogy támogassam, és felajánljam anyagi forrásaimat.
Amelyek gigantikusak.
Most pedig, komolyra fordítva, árulja el, honnan van a blézer!
- Értékelem, hogy csatlakozik hozzánk. - Örömmel.
Sofia, nem folytatná?
Természetesen, folytassuk!
Az Alameda utca nagyon sokat jelent nekünk.
Szóval, ahogy látjátok, leléptem a márkaindító partiról.
Ami egy nagyon-nagyon nagy áldozat egy csapat hálátlan szürke kisemberért.
Köszönöm, Nicholas! Elég lesz.
Nem voltam sportszerű. És bocsánatot kérek érte.
Tényleg szeretnék mindenkit jobban megismerni.
Szóval ma a munka után itt leszek a szomszédban a Lucy'sban,
és mindenki meg van hívva.
Remélem, tudtok csatlakozni. És ha nem, azt is teljesen megértem.
Nem kötelező. Nincs emberrablás.
Menjünk, Nicholas!
Akkor akarsz rendelni még egy italt, vagy lefújod?
Lehet, hogy mennünk kéne.
Hahó!
- Sziasztok! - Szia!
- De örülök, hogy el tudtatok jönni! - Igen.
Sziasztok!
Én mindig imádtam a közjót szolgálni.
Minden nyáron önkénteskedtem Ugandában.
Gondoltam a Tanítsd Amerikátra,
de nem vettem el a munkát a szakszervezetis tanároktól.
Ez nagyon szép, Ainsley!
Példaértékű.
Rhonda, te hogy kezdted?
Micsodát, kedvesem?
Tudod, mit? Később is elmesélheted.
Sofia, veled hogy volt?
Mikortól tudtad, hogy ez lesz a munkád?
Nyolcéves koromtól.
Őrület. Még gyerek voltál.
Igen. Nyolc voltam, amikor apám elesett, és megsérült a térde.
Kirúgták, mert nem tudott dolgozni.
A szüleim próbáltak egyezkedni a főbérlővel, de minden hiába.
Szóval egy januári napon
összepakoltuk a cuccunkat, és egy raktárhelyiségbe költöztünk.
Aznap éjjel a kocsinkban aludtunk.
A végén aztán apám jobban lett, és újra talpra álltunk,
de soha nem felejtem el azt az érzést,
amit első éjjel éreztem a hátsó ülésen.
- Apám, ez kemény. - Igen, kemény.
De kiderült, hogy életem egyik legjobb napja volt.
Mert aznap jöttem rá, miért születtem erre a Földre.
Ráébredtem, milyen törékenyek a dolgok.
És ha velünk megtörtént, megtörténhet bárkivel.
Már nyolcévesen tudtam,
nem akarom, hogy ez bármikor bárkivel is megtörténjen.
A franc! Ezt nekünk soha nem mesélted. Tiszta Batman vagy, meg minden.
Aha. A jótékonyság Sötét Lovagja.
Tényleg olyan lehetek, mint Batman.
Rohadt menő, akinek jól áll a fekete.
Kösz, hogy elmesélted.
Nincs mit.
Figyelj! Csak azt akarom mondani, hogy tegnap este Miamiban
nagyon közel voltam hozzá, hogy azt mondjam: „Baszd meg,”
és otthagyjalak, boldogulj magad.
Még most is simán megteheted, ha akarod.
- Tudom. De nem fogom. - Miért nem?
Mert nagyon jó hatással vagytok rám mindannyian.
Főleg te.
Nem azért vagyok itt.
Igazán gyönyörű dolgokra tanítasz.
- Én nem próbállak tanítani. - Mégis,
itt vagy, nem is próbálod, mégis csodálatos tanár vagy.
Ez egyáltalán nem áll szándékomban.
- Inspiráló vagy. - Oké.
Holnap találkozunk. És aztán a következő napon.
És az arra következő napon.
Bár pénteken lesz valami a St. Barts-szigeten, oda elugrom,
de jövő héten biztos.
És az az utáni héten, és az az utáni héten.
- Találkozunk! - Oké.
A feliratot fordította: Binder Natália