-Який термінал? -Четвертий.
Міжнародний. Гарно. Куди летите?
На Корсику.
Це острів у Середземному морі.
Ого, гарно. Ви вже там бували?
Ні. Я давно не подорожувала.
Останню відпустку я провела у Фресно.
На протесті проти поліційної жорсткості.
І на фестивалі часнику.
Ого. Нічогенька поїздка.
Намети бездомних тепер усюди.
Так. Нам слід краще дбати про бездомне населення.
Як на мене, треба викликати бульдозер
і всіх змести.
Це ж нічого не вирішить.
Не можна криміналізувати бідність.
Не бачу, як це вирішити інакше.
Варіантів багато. Структурні зміни.
Багато зусиль вкладено в…
Так, я про це гівно чув. Але воно недієве.
Ці люди повинні підняти дупи і знайти роботу.
-Усе. Зупиніться. -Що?
Мій життєвий принцип: якщо хтось каже «ці люди»,
я закінчую розмову. Тож дякую.
Приємного вам дня.
Ви що вийдете прямо тут, посеред…
ВЕЛИКІ ГРОШІ
Ласкаво просимо на Корсику!
Я так за вами скучила.
Хіба тут не прекрасно?
Катання верхи, підводне плавання, найкрасивіші пляжі.
Але я перевірила,
і, на жаль, Рондо, нудистських пляжів тут нема.
Ти ж узяла купальник?
О так, аякже. Тілесного кольору.
-Бреше. Нічого вона не взяла. -Не взяла.
Ясно. Не зводьте з Ронди очей.
Тепер вип'ємо мірто.
Корсиканський ягідний лікер.
-Можна тебе на хвильку? -О так.
Хочу ще раз сказати, як мені прикро, що я пропустила виставу.
Забудь. Така дурня.
Це було жахливо.
Навіть не знаю, чому я тричі виходив кланятися.
Ти не сердишся? Точно?
Хіба я можу на тебе сердитись? Це ж ти.
Ти мій бос, моя мама, моя лялечка –
три в одному.
У нас дуже здорові стосунки.
Я втішена. За тебе.
Так. Е-е.
Я піду оберу собі кімнату, ввімкну Андерсона Купера
і сидітиму в темряві 45 хвилин.
Щоб звикнути до джетлаґу.
-Тут класно, га? -Це щось.
Коли ми проженемо презентацію очисної машини?
-У мене ще кілька питань про… -Софіє. Заспокойся!
Тобі треба розслабитись.
Тепер ти живеш за острівним часом.
Це ямайський акцент? Не та країна.
Щоб нікого не ображати, краще підтягти географію.
-Так, вибач. -Усе гаразд. За тебе.
Дивовижно.
Чудова атмосфера, товариство, їжа й напої.
Знаєте, як смакує це «проскутіо»?
Як свобода.
Хочу випити за Говарда, який нарешті позбувся Тані.
Вона зняла шини з твоєї «короли»,
але розриви завжди такі.
Усе добре. Я більше ходжу, а це корисно для серця.
Раз ми говоримо про таке,
то я також порвав з Челсі.
-Що… Чому? -Навіщо ти це зробив?
Не знаю. З таких же причин.
Заради свободи.
Це не твоя ситуація.
Ми ж говоримо про Челсі.
Вона розумна й класна,
а ти живе втілення сухарика з італійського ресторану.
-Що сталося? -Насправді нічого.
Між нами не було пристрасті.
Не було симпатії.
Ми не ті частинки пазла.
Без феєрверків.
Дивніших за тебе я не зустрічав.
Ти такий туманний і таємничий,
що ти на 5% мене приваблюєш.
Знаєте, що я думаю?
Що ми марнуємо час на пустопорожні розмови.
Нас чекає прекрасний острів, який треба дослідити.
Carpe diem! Ви за, хлопці?
Але… тут же стільки м'яса.
Треба йти за ним.
Білих дуже приваблюють водоспади,
а я не хочу, щоб він упав.
САМІТ «СРІБНИЙ МІСЯЦЬ»
Ого.
Зблизька ця машина навіть красива.
Мені ревнувати, що ти проводиш з нею стільки часу?
Ні, не треба.
Гей!
Перевіримо прожектори для виступу Моллі?
Нічого собі. Це для мене?
Я почуваюся зіркою.
Може, мені краще вийти звідси?
Я спробую.
Я така йду: «Усім привіт».
А тоді кажу: «Вітаю всіх у майбутньому води».
Ніби непогано.
Що скажеш, Софіє?
Краще заходити зліва чи справа?
-Однаково. Це неважливо. -Так?
У мене буде золотий бант на сукні.
Це не вплине на освітлення?
Боже, який класний прожектор. Рухається за тобою.
Мені подобається.
Треба встановити такі вдома.
У залі караоке! Класна думка, Софіє?
Куди вона пішла?
Ого.
Тільки гляньте.
-Хіба не шикарно? -Не знаю.
Враження, ніби я в чиємусь дворі.
Ти ведеш нас у класне місце?
У древній храм чи на зіплайн?
Хлопці, це унікальний ботанічний сад.
Тут 47 видів рослин, які ростуть виключно на Корсиці.
Гляньте на квіти. І на птахів.
О боже. Подивіться сюди.
Ти про буру пташку,
яка нічим не відрізняється від інших бачених мною птахів?
Так.
Для мене вона не нудна.
Узагалі.
Вона ідеальна.
Ти плачеш?
Ні.
Ні, я просто…
тішуся простій красі крихітної істоти.
От і все. Полетіла.
Назавжди.
Мені зараз так незручно.
Що нам робити? Йти додому? Вертатися в Америку?
Ура!
Як же це було круто. Скажіть?
Ого! Так. Що далі?
Що там у нас за планом?
О боже, тут ще 27 акрів.
Я не почуваюся в безпеці.
НАСТУПНИЙ ВИСТУП: ОЧИСНА СИСТЕМА «АРРОЙО»
ДОПОВІДАЧКА МОЛЛІ ВЕЛЛЗ
Агов! Я тебе шукала.
Хотіла прогнати з тобою промову.
Неважливо, що ти скажеш – усе буде добре.
У тебе все під контролем.
Тепер я знаю, що щось не так,
бо зазвичай ти переживаєш, що я скажу щось не те.
Що таке?
Ти справді хочеш знати?
-Відмовся від виступу. -Що?
Не бери участі в завтрашній презентації.
Вигадай відмовку, спакуйся і їдьмо додому.
Там багато роботи. Лос-Анджелесу потрібна допомога.
Оце – не допомога людям.
Це якась дивна спроба щось продати бозна-кому.
Чому ми говоримо про освітлення і колір твоєї сукні?
Розумію, це за межами твоєї зони комфорту,
тобі бракує бачення…
Вибач, але про чиє бачення мова?
Невже про твоє?
Що це має означати?
Коли ти зайшла до мене в кабінет,
то сказала, що змарнувала 20 років,
живучи життям свого чоловіка.
Я стою біля тебе
і бачу, як це стається знову.
Вибач, що я пробую знайти щастя з коханим.
Я не дивуюся, що ти мене осуджуєш,
бо, на твою думку, я не здатна зробити нічого достойного.
Я тобі ніколи не подобалась
і завжди буду для тебе проблемою.
Не вдаваймо, що це зміниться.
Знаєш що? Може, твоя правда.
Так і є. Завтра все пройде чудово,
і я не повинна просити твого дозволу,
бо це мої гроші!
Це правда. У тебе завжди будуть гроші.
Тому яка різниця, що я думаю?
Насолоджуйся.
Які ми! Три ковбої на прогулянці.
Ми ще й з місця не зрушили.
Ви ж, мабуть, ще ніколи не їздили верхи.
Чого ти так вирішив?
Просто.
Ні, я хо… Я не хотів… Ні, я…
Ти в курсі, що я ріс на фермі?
Я багато їздив верхи.
Наша родинна кобила єдина проявляла до мене хоч трохи любові.
Хуаніта.
Моє восьмиріччя ми святкували разом.
Тема була «Бродвей або нічого».
О боже.
Якщо це правда,
то ти точно встигатимеш за цим ковбоєм.
Давай наввипередки до тих каменів. Вйо!
Що за чорт?
Це вивих? Здається, вивих. Вправте його.
-Дайте палицю, щоб зціпити зуби. -Сер, це не вивих.
Кістки цілі. Минеться.
Добре. Дякую.
Артуре, ти в нормі?
Так, дякую. Просто…
Коли я впав, то перед очима промайнуло все моє життя.
Не треба було сюди летіти.
Краса природи
тільки висвітлює іронію темряви на душі.
Артуре, що таке? Ти дивно поводишся, відколи ми прилетіли.
Говориш, наче підліток-гот.
Серйозно, перестань говорити текстами Біллі Айліш
і поясни, що сталось.
Я закоханий у Моллі.
Я закоханий у Моллі й не знаю що робити.
Гей. Де ти була? Усе нормально?
Так. Усе гаразд.
Усе готово, просто… Хочу попрацювати над своєю промовою.
Тому я так поводився.
Тому порвав з Челсі.
Я постійно порівнював її з Моллі, і це було нечесно.
От чорт. Співчуваю, Артуре.
Так, непроста ситуація.
Мені просто соромно.
Вона з надзвичайно красивим французом-мільярдером,
який володіє не одним казино.
А я користуюся купонами в мережевих супермаркетах.
Без терміну придатності.
Тобі нема чого соромитись.
Між вами точно є якийсь підстаркуватий зв'язок.
-Я помітив. -І я.
Чесно, не вірю, що це кажу,
але я не вважаю, що Жан-П'єр – ідеальна пара для Моллі.
Він на неї погано впливає.
То ви вважаєте, що в мене є шанс?
Не скажу напевне, але думаю, що хтось схожий на тебе –
порядний, добрий і приземлений –
точно підійде Моллі.
Ти такий люб'язний.
Перелічи потім і мої позитивні якості.
Приємно нарешті про це поговорити.
Мій кіт уже втомився це слухати.
Дам тобі пораду як людина, яка щойно почала жити по правді:
не тримай емоцій в собі.
Дай волю серцю.
Так. А я дам тобі пораду
як той, що жив по правді задовго до того, як це стало круто:
тільки так тобі стане краще.
Дякую, хлопці. Слушні поради.
Звертайся.
А тепер повернімося
до розповіді про конячку на день народження.
Добре. Але я пропущу частину, у якій мені довелося її пристрелити.
Боже милостивий.
Нас треба довго обіймати.
Ми говоримо не про звичайний крок уперед.
Ідеться про нечувану досі революцію.
Маю за честь представити прекрасну, щедру…
і красиву міс Моллі Веллз.
Дякую.
Дуже вам дякую.
Ми недарма доручили йому значну частину презентації.
З таким акцентом усе звучить добре.
Хочемо запросити на сцену дуже особливого гостя,
який доєднається до демонстрації.
Репер, актор, медійна суперзірка –
GaTa! Вітайте GaTa!
Що? Ого!
Як настрій, Корсика?
Більше оплесків моїй малій Моллі!
Дякую.
Сьогодні ти виконаєш для нас пісню.
Ти пив достатньо води, готував горло до виступу?
Власне, не відмовлюся від скляночки.
Тобі пощастило.
«Арройо» прямо зараз підготує для нас
дві склянки прохолодної, чистої й смачної води.
Яку отримає звідси.
То що, вливати?
-Давай! -Так? Добре.
«Арройо» фільтрує за секунду!
Поєднує процес термального сушіння з системою зворотного осмосу.
Водночас він виробляє електроенергію.
Що ж, готові побачити його в дії?
-Я готовий. -Поїхали.
Барабанний бій.
Так. Щось не те.
Хлопці, ви ж увімкнули апарат?
Так? То він працює? Точно?
Кажуть, що колір – не проблема.
-Вона чиста й безпечна? -Чиста?
П'ємо. За вас.
-Що це? -Просто пий.
-Ми витратили на це три мільярди. -Не хочу.
Я подвою твою ставку.
Я цього не питиму. І тобі не раджу.
Добре. Чудово.
Вип'ю перша, в соло.
Ну от. Заливаю.
Прямо зараз беруся пити.
За хвильку.
Усе це вип'ю.
Ротом.
О боже, не можу на це дивитись.
Кузино Моллі, не треба! Вона ж каламутна!
Вона…
не… погана.
П'ю ніби прямо з річки.
Так радію, що треба випити ще пів склянки.
О боже!
Готово!
Стережися, «Evian».
Мушу бігти.
Б****!
Катастрофа на сьогоднішньому саміті «Срібний місяць».
НЕПОЛАДКА З ОЧИСНОЮ СИСТЕМОЮ «АРРОЙО»
Третя найбагатша жінка країни, Моллі Веллз,
прямо на сцені випила явно брудну воду
з фільтраційної машини,
у яку вклала мільярди доларів.
Який провал для Моллі Веллз і всіх цих мільярдерів-благодійників.
-Вона пила нечистоти прямо на сцені! -Так!
ДЖОН НОВАК Я БАЧИВ, ЩО СТАЛОСЯ.
ТИ В ПОРЯДКУ? ПОДЗВОНИ МЕНІ.
Це погано. Дуже погано.
Як почуваєшся?
Не дуже.
Що сталося?
Не знаю. Машину перевіряють.
Щось спрацювало не так, як ми думали.
Та невже.
Що нам тепер робити? Ми стали посміховиськами.
Нам треба втекти.
Втекти? Куди?
У мене шале у Швейцарії. Повна приватність.
А як же наші обіцянки?
За кілька років ці люди ніде не дінуться.
Маєш на думці щось краще?
Хтось бачив Моллі?
Ні, і я переживаю. Я всюди її шукав,
а вона не відповідає на повідомлення.
Я теж її не знайшла, але в номері була записка.
«Дорогий фонд "Веллз",
відколи я прийшла до вас,
то тільки ускладнювала всім життя.
Тому я вирішила відійти від справ фонду.
Я завжди підтримуватиму ваші прекрасні й важливі ініціативи грішми.
Для мене честь, що фонд носить моє ім'я.
Моллі».
Вона йде?
Здається, що так.
Чорт, кузино.
Що нам тепер робити?
Збирати речі й летіти додому.
Як вона пише – вертаємося до роботи. Її в нас багато.
Міс Веллз, надіюся, вам зручно.
Покидаємо Корсику через 15 хвилин.
Міс Веллз, принести вам щось до відльоту?
Імбирний ель, будь ласка.
Шлунок усе ще болить.
Дякую.
Софія?
Я тобі його не відкриватиму.
Де Жан-П'єр?
Я з ним порвала.
Він не той, ким я його вважала.
Ти чому тут?
Я тут, бо в мене є ключі, які я виграла в Dave & Buster's,
бо ти змусила нас піти туди після церемонії нагородження.
Я тут, бо почала користуватися сонцезахисним кремом після твого спа.
Так само як Ронда й Ейнслі.
Я тут через вечір «У Люсі», коли ти тільки до нас прийшла.
Я працювала у фонді сім років,
але в той вечір вперше зблизилася зі своєю командою –
завдяки тобі.
Гарний був вечір.
Ти розумієш, як сильно я б хотіла тебе ненавидіти, Моллі?
Але я не можу. Ти мені подобаєшся і ти нам потрібна.
Ти зблизила нас і зробила кращими.
Я точно більше знаю про світові біди,
але ти знаєш людей.
Дякую за твої слова.
Ти не розумієш, скільки це для мене значить.
Не приймаю твою відставку. Ти нам потрібна.
Я без тебе не впораюсь.
-Зараз розплачуся. -Не смій.
Якщо ти заплачеш, то і я заплачу, а це вже зайве.
Мені снилося, як ми плачемо разом,
і це було дуже красиво.
Може, спробуємо зараз…
-Ні, не спробуємо. -Добре.
Я рада, що ми поговорили.
Так.
Ти впевнена?
Мені завжди бракувало таких моральних орієнтирів, як у тебе.
Проблема не в тобі, Моллі.
Проблема в грошах. Роззирнися.
Гроші зводять з розуму.
Змушують уважати себе геніями, які можуть вказувати іншим, як жити.
Ти не повинна бути такою.
-Але як таке переступити? -Не знаю.
Це буде непросто.
Про що думаєш?
А якщо все переписати?
Ми звемо це «інтуїтивні прихистки».
Які реагують на погодні зміни.
Взимку обігріваються, влітку охолоджуються.
Ти ніби живеш у застосунку.
Вітаю. Вибачте за спізнення. Мене затримали.
Ого, вітаю.
Оплески для Моллі Веллз.
Дякую.
Привіт.
Здивована вас бачити після вчорашнього…
Вчорашнього великого провалу. Скажу, як є.
Усе гаразд. Я в порядку.
Якщо ви не проти, я б хотіла поговорити про інші плани
на цей саміт.
-Аякже. Говоріть. -Дякую.
Ми багато почули
про чарівні очисні системи й роботизовані будинки,
але це не рішення.
Це шум.
Гляньте, хто зараз на сцені.
Я і ще двоє мільярдерів.
Якщо подумати,
мабуть, нема гірших людей, щоб говорити про зміни у світі.
Навіщо нам змінювати систему, яка дозволяє нам жити по-королівськи?
Тому ми й влаштовуємо ці дурні конференції,
на яких тільки й говоримо одне з одним.
Якби ми хоч раз послухали когось
не з нашої бульбашки,
то нам би сказали, що ми і є проблема.
Мільярдерів не повинно бути.
Мене не повинно бути.
Я радію, що познайомилася з людьми,
які не втомлювалися це повторювати.
І…
Здається, нарешті я їх почула.
Тому відсьогодні
я роздам усі свої гроші.
Усі сто двадцять мільярдів.
Пам'ятаєте, у мене було 87 мільярдів? Ну, їх стало більше.
Поки я говорю тут з вами, я заробила десь 20 мільйонів?
Що за нездорова хрінь?
Я знаю, що в процесі ще наламаю дров.
Але я обіцяю постаратися дійти до нуля
і допомогти якнайбільшій кількості людей.
І я закликаю інших сміховинно багатих людей
вчинити так само.
Інакше це не філантропія,
а тупа піар-кампанія.
Дякую.
Так, кузино! Скажи їм!
ДЖОН НОВАК – НІ ФІГА СОБІ! ТИ НЕ ПЕРЕСТАЄШ ДИВУВАТИ.
ХОЧУ ТЕБЕ ПОБАЧИТИ. КОЛИ ТИ ВІЛЬНА?
І я закликаю інших сміховинно багатих людей…
МОЛЛІ ВЕЛЛЗ ОБІЦЯЄ РОЗДАТИ СВОЇ СТАТКИ
…вчинити так само.
Інакше це не філантропія,
-а тупа піар-кампанія. -Тупа піар-кампанія.
Його лице.
От же гівно. Ти хоч розумієш, що сказала?
Приблизно. Я на трошки відключилась.
Так.
-Не знаю. Я сказилась? -Так.
Це взагалі реально?
Гадки не маю. Знаю одне: ти ще та бунтарка.
Вітаймо королеву. Вона вернулась!
Дякую.
Кузино, коли геть збіднієш,
можеш пожити в мене.
Дякую, Говарде.
Тепер тільки для найближчих:
ти ж лишиш собі хоч трохи грошей?
Двадцять, десять мільярдів?
Задум у тому, щоб роздати все,
а не частину.
То один мільярд?
Тобі ці гроші не потрібні, бо, як я чула,
ти прекрасний актор з прекрасним майбутнім.
А я більше ніколи не пропущу твоїх виступів.
Обіцяю.
За винятком мюзиклів.
О боже. Я ж не звір.
Дякую.
Я попросила Ейнслі зробити оце, щоб пролюструвати нашу нову місію.
-Ми дійдемо до нуля. Готові? -О, так.
Так!
Дякую вам. Від щирого серця.
Я ще не роздала всі свої гроші.
Тому сьогодні я пригощаю.
П'ємо цю ягідну штуку й гуляємо на Корсиці.
-Нап'ємось. -Так.
Так.
Краще відкриємо шампанське?
Це гірше за помиї на сцені.
Швидко псується.
Ти не думав грати в анімаційних кінах?
Потрапити в кіно непросто.
З таким настроєм – точно.
Як тобі таке?
Зіграти смішного океанського молюска, якому не вдається зробити перлину
і який переживає: «Що зі мною не так?»
Але все так. Щоб бути красивим, тобі не потрібна перлина.
Старенький, може, візьмемо перерву з мірто?
Молодець.
-Даруйте. -Так.
-Гей. -Гей.
Як тримаєшся?
Ти про що? Хіба щось сталося?
На сцені ти була неймовірна.
Ніколи не чув нічого подібного.
Дякую.
Я таки трохи злякалася,
бо не хочу переїжджати до Говарда.
Так.
Але я в передчутті.
І не дивно.
Твоє життя кардинально зміниться.
І це добре.
Я дуже довго жила на межі,
і, може, настала пора для тихого, нормального життя.
Це було б гарно.
Так.
власне, я хотів би з тобою про дещо поговорити.
Про що?
О боже.
Шалена видалася нічка.
Так.
Так. Шалена.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська