MOSKVA - NOVEMBER 1941
BESKYTTELSESRUM
Hjælp mig!
- Hjælp! - Hold kæft. Jeg dræber dig.
Vaga, pas på.
Læg pistolen, eller hun dør.
Din skid!
Holdt. Holdt!
De undslap.
Er du kommet noget til? Du bløder.
Bare rolig. Slap af.
- Hvad er der? - De tog mine madkuponer.
Jeg fik dem i dag.
Jeg hjælper dig op. Kom.
Det skal nok gå.
Jeg følger dig hjem.
THE PILOT: A BATTLE FOR SURVIVAL
VESTFRONTEN - DECEMBER 1941
Vi er tæt på, Sjota.
- Hold udkig efter konvojen. - Forstået.
DEMJANSK
Til det fjerne land
Drager du min ven
Og vinden følger med i natten
Mens hans elskede by forsvinder i tågen...
Jeg ser konvojen. Jeg ser den!
Vær klar, Sjota.
Pas på, Nikanor. Det bliver heftigt.
Ladt!
Hvordan går det, Nikanor? Er du i live?
Jeg hedder Nikodim. Jeg har det fint.
Jeg er bare lidt rystet. Jeg er ikke vant til at flyve baglæns.
Du klarede dig godt af en nybegynder at være.
Hvornår vender min ven tilbage?
Måtte vindene hjælpe ham på vej
Og måtte hans elskede by smile når de ses
Messerschmittfly, sir!
De vender om. De flygter.
Kaptajn! Kan du høre mig?
Kaptajn! Det er Nikodim!
Se.
De jager os.
- De nærmer sig. - Det kan jeg se.
Vi er i position. Del jer op.
Maskingeværet er gået i baglås.
Hvad sker der? Er du løbet tør for ammunition?
Godt gået!
Brændstoffet lækker. Vi må lande.
Slå alarm. Jagerfly nærmer sig.
Jagerfly!
Fyr!
Hurtigere. Fortsæt beskydningen.
- Kaptajn! - Jeg ved det.
Sjota, røgbomben sidder fast.
- Kan vi nå frem til basen? - Vi må prøve at lande.
Hold fast.
Nikolaj. Nikolaj!
Sjota... Vi må brænde flyet af.
Stig af!
Skynd jer!
Det er nok.
Efterlad maskingeværet.
Patronen, der satte sig fast. Din skiderik.
- Hvad er der? - Tyskerne.
Nu virker maskingeværet.
Slut!
Dæk mig.
Kom så.
Fyr!
Nikolaj...
Skynd jer fremad!
DAG ET
Sjota.
- Pokkers også. - Bare rolig.
Vi indrapporterer det. Han når ikke langt.
MOSKVA
DEMJANSK
MOSKVA
Sådan. Farvel, Olga.
Gontjarova! I morgen klokken syv. Kom til tiden.
Er det dig?
- Jeg genkendte dig ikke straks. - Nogen skal jo grave pansergravene.
Jeg får rationer, selv om jeg ikke har fløjet længe.
Det er ikke retfærdigt. Værsgo.
- Hvad så med dig? - Jeg klarer mig. Vi får så meget.
Det kan jeg ikke.
Du skylder mig intet.
Og de stjal jo dine madkuponer.
Og den her.
Jeg hedder Nikolaj.
Olga Gontjarova.
DAG TRE
Militærpolitiet. Hvad fanden laver de her?
Vi blev udsat for et luftangreb. Der kom jagerfly.
Tre døde.
Underligt. Havde jagerflyene pistoler?
- Hvor fandt I ham? - Han lå derovre under et træ.
Må jeg spørge, hvad De laver her, løjtnant?
Vi leder efter en russisk pilot. Han befinder sig i området.
Jeg fik en ny flyver i dag.
Min skytte og jeg skal hente den i Tusjino i morgen.
En ny flyver?
Et fly. Et II-2. Har du hørt om det?
Nej, det har jeg ikke.
Det er en prototype. Snart vil der være mange.
Tyrkerne kalder det 'den sorte død'.
Og hvad med dig? Hvad arbejder du med?
CZARDASFYRSTINDEN
- Jeg arbejder der. - Gontjarova?
- På operetteteatret. Det er din spøg. - Troede du, jeg kun gravede pansergrave?
Jeg har aldrig set en operette.
- Må jeg se din forestilling? - Efter krigen, måske.
Teatret blev evakueret, og jeg... strandede her.
DAG 10
Nikolaj!
- Hej. - Hej.
- Hvorfor skrev du ikke, at du ville komme? - Jeg fik det først at vide i går.
Men jeg kan ikke blive. Jeg må tage afsked.
- Hvornår skal du af sted? - I morgen klokken seks.
Følg med mig.
- Jeg må gå. - Vent lidt.
Det er frygteligt at skulle vente på dig.
Jeg ved ikke, hvor du er, eller om du har det godt.
Engang troede jeg, at du var såret. Her...
Og her.
- Olga... - Vent.
Du er ikke alene nu. Vi er to.
Glem ikke, at vi er to.
- Lov mig, at du kommer tilbage. - Det er krig, og jeg er soldat.
Jeg ved det godt. Det gør jeg.
Du er den modigste... og stærkeste soldat, der findes.
Lov mig, at du kommer tilbage. Lov mig det.
Det lover jeg.
Lig stille, pilot. Rør ikke pistolen.
Vær helt stille, hvis du vil leve.
DAG 13
Stands. Stands.
- Hvor er dit gevær? - Hvad?
Dit gevær. Bang, bang!
Jeg har intet gevær, kære soldater.
Jeg dræbte ulven med den her.
Hvis man skyder i skoven, bliver man dræbt.
Ulven faldt ned i min fælde. Så huggede jeg den i halsen.
- Dræbte han den med en pind? - Det ser sådan ud.
Hvad har de gang i her?
Dræber de ulve med pinde? Sig, at han skal forsvinde.
Gå din vej. Smut.
Smut.
Kom. Lad os gå. Kom så.
Skat, hent klude og varmt vand. Han er såret.
- Skynd dig. - Åh gud.
- Var tyskerne her, far? - Hent lægen.
Stå ikke der. Kig ud gennem vinduet.
Hvordan ser det ud, doktor?
Jeg er ikke læge endnu. Men det er slemt. Han har forfrysninger.
Vil han dø?
- Han skal straks opereres. - Kan du klare det?
Nej. Jeg tror, at han har lungebetændelse.
Lad os bære ham ned i kælderen, Ignat.
Far.
Hvorfor bragte du ham hertil? Han overlever ikke.
VI kan få problemer.
Lægen gør alt, hvad han kan, men det er formålsløst.
Hold din mund. Ikke mere brok. Han er en af os.
Se hans papirer og uniformen.
Hvad har du nogensinde bedrevet? Fjenden har omringet os.
Hvis man smugler en soldat ud med hans papirer og våben,
bliver man opfattet anderledes.
Der er ingen steder at tage ham hen. Tyskerne kan indtage Moskva når som helst.
I så fald må du bringe ham længere.
Du skal ikke blive her, selv om du er min svigersøn.
Du skal bringe Den Røde Hær hertil.
MOSKVA
Tyskere.
Du er smed, ikke? Løjtnanten har brug for din hjælp.
Jaså. Er den kaput?
Den er bøjet. Motorcykler kan ikke klare vores veje.
- Et øjeblik. - Gå i gang.
- Tak. Du må gå. - Javel, løjtnant.
Åh gud.
De taler godt russisk.
Det kan være lige meget. Snak ikke så meget.
Vi har en rapport om dig.
Du er med i et landbrugskollektiv og er bolsjevik. Og din svigersøn er soldat.
Underofficeren har misforstået det.
Han forstår ikke vores sprog.
Alle blev tvunget ind i landbrugskollektiver.
Og min svigersøn... Ja, han er med i hæren.
Han havde intet valg. Han blev indkaldt. Det var inden krigen.
Hvorfor rejste du ikke væk med resten af dit folk, bolsjevik?
Hvorhen? Dette er mit hjem.
Hvor er din svigersøn nu?
- Hvem ved? - Stille.
Mit hoved...
Hvad var det?
Rotter. Der er varmt her.
Derfor kryber de ind.
Okay.
Rotter.
Motorcykler kan ikke klare vores veje. Et øjeblik.
Op med dig. Kom.
Op ad væggen.
- Hvad sker der? - Op ad væggen!
Hvor langt er vi fra vores tropper?
Hvem ved? Selv om vi går i den rigtige retning, er de på vej væk fra os.
Sikke en skam. Tænk, at de var lige for næsen af os hele tiden.
De stak nok af, så snart du kom til huset.
- Behøver du mine mænd? - Nej.
Ifølge datteren er der kun tre af dem.
Piloten er såret, og de er ubevæbnede. Vi tager af sted ved daggry.
Der er de.
- Sporene er forsvundet. - Løjtnant, skal vi vende om?
De er tæt på. Du går 50 meter til venstre. Du går til højre.
Jeg kan intet se.
Skal vi efterlade ham et stykke tid og se, hvor vi skal hen?
Det er sgu som dommedag.
Der er et læbælte 4 km fremad.
Vi kan nå frem, hvis vi går den vej.
Men vi skal gå nu.
Vi burde gå tilbage til soldaten.
For satan.
Vi skal væk herfra. Der må være flere tyskere i nærheden.
Hvad har du involveret mig i?
Skal vi ikke give ham til tyskerne? De skal nok behandle os godt.
Din skiderik. Jeg reddede dig. Jeg tog dig med til min svigerfar.
I kan gå ad helvede til, du og din pilot. Jeg har tænkt mig at overleve.
Kaptajn.
- Holdt! - Det er bare mig. Jeg fangede en.
- Hvem skød ham? - Det ved jeg ikke.
- Måske ham. - Det var ikke mig. Det var piloten.
Den røde soldat. Jeg kan vise jer det.
Hører du det? Det er vores tropper. De er tæt på.
Hold ud. Det er ved at blive mørkt.
Se de fyrværkerier.
Jermek!
- Ser du noget? - Der er nogen, som kryber herhen.
- Det kan være en tysker eller et dyr. - En alligator, måske.
Hvad venter du på?
- Kig efter med Philippov. - Javel.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
Et dyr eller en tysker.
De er på vores side.
Hjælp dem.
Sådan. Tag ham.
- Han er vel ikke død? - Han trækker vejret.
- Vi klarede den. - Gå ind.
Jeg sagde jo, vi ville klare den.
Forsigtigt. Hent en læge!
Det er for sent.
Komlev, pilot.
Han har koldbrand i begge anklerne og et skudsår i højre skinneben.
Armen er skadet, og han har lungebetændelse.
- Er det alt? - Ja.
Det her ligner en obduktion. Jeg er læge, ikke obducent.
Hans hjerte slår.
Og jeg får et hjerteanfald af det her. Jeg hader, når patienter dør.
Er du vågen?
- Vand. - Hvad?
- Vand. - Har lægerne sagt, du må få vand?
Okay.
Er du vågen?
Mine ben gør ondt.
Sygeplejerske.
- Må jeg få et skud? - Nej, du må vente.
Du må holde ud.
Min arm føltes også, som om den brændte.
Det undrede jeg mig over. Den var jo væk.
Forbandede krig, ikke sandt? Men i det mindste døde du da ikke.
Du har fået en ny chance for at leve.
Det skal nok gå. Tiden læger alle sår.
NIKOLAJ KOMLEV
Saratovbørnehjemmet.
Nikolaj!
- Kadkov. - Her.
- Kolmykov. - Her.
- Jevseev. - Han døde for tre dage siden.
- Dzjamaliev. - Her.
- Zacharov. - Her.
Det var alle brevene i dag.
Bær de sårede herover. Herover. Han bløder.
Hitlers værdiløse politik skader tyskerne.
Millioner af tyskere omkommer i Sovjetunionen.
Elskede Olga.
MAJ 1942
De her er til dig. Lægen vil hjælpe dig.
Netjajevas koncert begynder snart.
Hun er fremragende. Vil du se?
- Velkommen, kammerater. - Jeg er nødt til at gå.
Ensemblet fra Moskvas operetteteater er her i dag.
De vil opføre en koncert for jer.
Koncerten bliver indledt af en kendt sangerinde.
Hendes storhed er anerkendt af republikken.
Den prisbelønnede Nadezjda Netjajeva!
Hun har taget sine kolleger med:
Lidija Maksimova og Olga Gontjarova. Giv dem en stor hånd.
Tak.
Kammerater. Kære venner. Vi vil begynde dagens koncert
med musik af Matvienko. Teksten er skrevet af Andrejev.
'Du og jeg vil mødes igen'.
I vort hjerte deler vi samme tro.
Det skal blive som det var førhen
Du og jeg skal mødes igen en dag
Krigen må jo ende engang
Du og jeg skal mødes igen en dag
Krigen må jo ende engang
Den sårede nattehimmel Heles ved morgengryets komme
Skæbnen beskytter os når det er nødvendigt
Du og jeg skal mødes igen en dag
Men mit hjerte kan knap nok holde det ud
Det er frygteligt at skulle skilles ad
Og vort land fyldes af lugten af krudt
Hvad er der galt?
Du og jeg skal mødes igen en dag
Hvorfor skrev du ikke at du ville komme?
Det er frygteligt at skulle vente på dig.
Du er en modigste...
Hvad er der galt?
Lov mig, at du kommer tilbage. Lov mig det.
Du og jeg skal mødes igen en dag
Efter krigen vil sejren blive vor
Vær ikke bange En dag er dette forbi
Vi skal nok sejre Der findes en udvej
Du og jeg skal mødes igen en dag
Krigen må jo ende engang
Tak, kammerater. Jeg ønsker jer godt helbred.
- Tak. - Farvel.
Hej...
Jeg har set alle hendes film. Hun er fantastisk.
Jeg har drømt om at se Nadezjda på en scene.
Jeg hedder forresten Valja.
- Lidija. - Olga.
Kom til vores teater. Det må du bare gøre.
Sådan.
Du har overanstrengt dig. Stingene kan blive løse.
Så er alt forgæves. Du må ligge stille i en uge.
Fjern proteserne.
Ellers ser det fint ud. Snart går du hurtigere end mig.
- Vil jeg kunne flyve igen? - Det er nok forbi.
Men jeg har hørt om en engelsk pilot.
- Han flyver med proteser. - Jaså?
Jeg har ikke kontakt med englænderne, men det kan være sandt.
Jeg vil flyve igen.
Tak. Det er længe siden, jeg har været i teater. Før krigen.
Jeg var i skoleteatret.
Hej.
Kender I hinanden?
Jeg har taget teaterbilletter med.
Og her er du. Du lever.
Men hvorfor...
Det er svært at forklare.
Jeg må gå. Farvel, Nikolaj.
Han blev opereret tre gange, men han klarede sig ikke til sommeren.
Kaptajn Komlev vil spille fodbold.
- Med sine benproteser. - Benproteser?
- Blev hans ben amputeret? - Ja. Det gjorde jeg i vinters.
Det må være din spøg.
- Hvordan gik det? - Jeg er ude af hæren.
Det er okay. Jeg taler med Kalinin om det.
Hvad er det her?
'Kære mor og far.
Jeg har det godt.
Jeg udfører operationer på egen hånd nu.'
Jeg håber, at du, som er general, bliver stolt af at høre det.
Jeg fjernede nogens blindtarm.
Tænk, at man også kan få blindtarmsbetændelse i krig.
Nogle får det. Andre bliver skudt. Underligt.
Hele krigen er et paradoks. Jeg har en såret pilot her.
Han burde egentlig ikke have overlevet. Men det gjorde han.
Vi er her begge, og vi er i live.
Hvad sker der nu? Jeg vil ikke tænke på det.
'Vi er her begge, og vi er i live.
Hvad sker der nu?
Jeg vil ikke tænke på det. Krigen fortsætter. Jeg passer mit arbejde.
Jeg sender information om min nye enhed, når jeg er blevet overført.
Jeg savner jer.
Misja.'
Ærligt talt kan jeg ikke forestille mig ham i uniform.
Og der findes ingen fotos.
Jeg vil gerne sige noget. Sir?
Værsgo.
Er du vanvittig?
Hvordan skal du kunne flyve? Du kan ikke engang gå uden en stok!
Ikke tale om. Det er umuligt.
- Englænderen Douglas Bader kunne flyve. - Han er en undtagelse.
Hvis jeg også er en undtagelse, kan jeg skyde tyske fly ned.
Misja reddede dig. Han gav dig et liv.
Lev dit liv.
Lev et langt liv.
Ens liv skal være værd at leve.
Da jeg kravlede frem i skoven...
...ville jeg overleve for at kunne kæmpe. Jeg ville besejre nazisterne.
For Sjotas skyld. For jeres søns skyld.
For hendes skyld.
Hvorfor siger du ikke noget? Du må da forstå det.
Min mand er pilot, og en pilot må flyve.
Nu må I altså holde op. Kaptajn!
JAGERFLY-FLYVEPLADS - JANUAR 1943
Godmorgen, major.
- Er vores Jak-9 klar? - Vi har ikke fået oliekølerne endnu.
- Har du anmodet om dem? - Der er travlt her.
- Jeg har ikke kunnet nå det. - Ser man det?
Men at drikke... Flyet er ikke klart, men du har haft tid til at drikke!
Det var jeg nødt til. Jeg holdt motorerne varme.
- Jeg drak for at holde varmen. - Kontakt dem og gør, hvad du kan.
Du må græde eller trygle, men flyet skal gøres klart.
- Forstået? - Javel.
Godmorgen, major.
- Romantisk musik? - Nej, sir. Radioaflytning.
Nogen er fanget i en knibtangsmanøvre.
- Hvem? - En pilot og en skytte.
- I et Il-2, tror jeg. - 'Tror.' At tro er ikke nok.
Det er nok det tredje regiment. De er 20 km væk.
Der.
Jeg er ramt!
- Ser du tyskerne? - En vender om. Han er bag os.
Jeg løber snart tør for ammunition.
Vi skal væk herfra. Tyskeren er tæt på os.
Der er ikke meget tilbage af flyet.
- Det er forbi. - Send forstærkninger.
Jeg er løbet tør for ammunition. Hørte du mig?
Vi er i krigszonen. Her er ingen.
Led videre. Find dem.
De er vist væk.
Der er broen. Vi har to missiler.
- Er du skør? Vi skal væk. - Min ordre var at tilintetgøre broen.
En tysker bag os.
Der.
Det var satans.
Nummer fem, dette er nummer et. Vi kommer hjem.
Jaså. Han er hønefuld.
Nej.
Han kan jo knap nok stå på benene!
Han har ingen. Det er proteser.
TIL MINDE OM SOVJETUNIONENS PILOTER
Leonid Belousov fik brandsår i en flybrand. Hans fødder måtte amputeres.
I 1944 fløj han igen, skød tre fly ned og er en sovjetisk helt.
Alexander Grisenko blev skudt ned i 1942 i slaget om Stalingrad
Hans ben måtte amputeres.
I maj 1943 vendte han tilbage til fronten og skød fire fjendtlige fly ned.
Ivan Kiseljov mistede sit ben i 1944 i en granateksplosion i slaget ved Kaunas.
Han fløj snart igen, skød 12 fjendtlige fly ned og er en sovjetisk helt.
Georgij Kuzmin blev taget til fange i 1941 tæt på Brjansk.
Han flygtede til et hospital, hvor hans fødder blev amputeret.
Han faldt senere i kamp og er en sovjetisk helt.
Michail Levitskij blev skudt ned i 1942 tæt på Rzjev og blev såret i benet.
Benet blev amputeret i en fangelejr. Senere fortsatte han med at gøre tjeneste.
Ivan Ljubimov blev skudt ned i oktober 1941 i Krim og blev hårdt såret.
Han fløj igen i 1943, skød tre fly ned og er en sovjetisk helt.
Ilja Malikov blev skudt ned i 1942 tæt på Rzjev.
Han blev hårdt kvæstet, men formåede at lande uden et landingsstel.
Han fik amputeret benene, men gjorde fortsat tjeneste.
Alexej Meresjev blev skudt ned i 1942 og fik begge ben amputeret.
Han fortsatte i tjenesten og skød ti fly ned.
Zachar Sorokin deltog i et angreb i 1941 og formåede at lande sit skadede fly.
Fødderne fik koldbrand og blev amputeret. Senere skød han 12 fly ned.