MOSKOVA - MARRASKUU 1941
VÄESTÖSUOJA
Auttakaa!
Apua!
Pää kiinni, tai tapan sinut.
Varo, Vaga.
Laske ase, tai hän kuolee.
Senkin perkele.
Seis. Seis!
Pääsivät pakoon.
Oletko kunnossa?
Sinulla on haava.
Ei hätää.
Yritä rauhoittua.
Mitä? - Ne veivät ruokakorttini.
Sain ne tänään.
Autan sinut ylös. Tule.
Kaikki järjestyy.
Saatan sinut kotiin.
PILOT: A BATTLE FOR SURVIVAL
LÄNSIRINTAMA - JOULUKUU 1941
Lähellä ollaan, Šota.
Pidä silmällä saattuetta. - Selvä.
DEMJANSK
Kaukaiseen maahan
Sinne lentää ystäväin
Ja tuuli seuraa yötä
kun rakas kaupunki usvaan häipyy...
Saattue näkyvissä. Näen sen.
Valmiina, Šota.
Valppaana nyt, Nikanor. Tulee kuumat paikat.
Ladattu!
Miten menee, Nikanor? Oletko hengissä?
Olen Nikodim.
Hyvin menee.
Olihan se kyytiä. En ole tottunut lentämään takaperin.
Hyvin se meni aloittelijalta.
Milloin ystäväni palaa?
Auttakoon tuuli häntä tiellä
Ja rakas kaupunki hälle hymyilköön
Messerschmittejä!
Ne kääntyvät. Pakenevat.
Toveri kapteeni?
Kuuletko?
Toveri kapteeni?
Tässä Nikodim!
Katso.
Ne tulivat perään.
Lähestyvät. - Näen sen.
Olemme asemassa. Hajautukaa.
Konekivääri jumittaa.
Mikä nyt on? Eikö ole enää kuteja?
Se oli hienosti tehty.
Polttoaine vuotaa. Laskeudutaan.
Huomio. Vihollisen hävittäjä.
Hävittäjä!
Tulta!
Vauhtia. Jatkakaa tulitusta.
Kapteeni! - Tiedetään.
Šota, savupommi jumittaa.
Pääsemmekö tukikohtaan asti? - Pitää yrittää laskeutua.
Pidä kiinni.
Nikolai.
Nikolai!
Šota.
Kone pitää polttaa.
Ulos!
Pankaa vauhtia.
Tämä riittää.
Jätetään konekivääri.
Tämä kuti jumittui.
Senkin perhana.
Mitä nyt? - Saksalaiset.
Nyt konekivääri toimii.
Loppu.
Suojaa minua.
Tule nyt.
Tulta.
Nikolai...
Eteenpäin!
ENSIMMÄINEN PÄIVÄ
Šota.
Hemmetti. - Ei se mitään.
Annetaan raportti. Ei tuo pitkälle pötki.
MOSKOVA
DEMJANSK
MOSKOVA
No niin. Hei sitten, Olga.
Gontjarova! Aamulla kello seitsemän. Tule ajoissa.
Sinäkö se olet?
En tuntenut sinua heti.
Jonkun pitää kaivaa panssariesteitä.
Saan ruokakortteja, vaikken ole lentänyt aikoihin.
Se ei tunnu reilulta. Tässä on.
Entä sinä itse? - Minä pärjään. Saamme niin paljon.
En minä voi.
Et ole minulle mitään velkaa.
Ja nehän veivät sinun korttisi.
Ota nämäkin.
Nimeni on Nikolai.
Olga Gontjarova.
KOLMAS PÄIVÄ
Sotilaspoliisi. Mitä hittoa ne täällä?
Tuli ilmahyökkäys, herra yliluutnantti. Hävittäjiä.
Kolme kuollutta.
Omituista. Oliko hävittäjissä pistoolin kaliiperi?
Mistä löysitte hänet?
Hän makasi tuolla puun alla.
Saako kysyä, mitä yliluutnantti täällä?
Etsimme venäläistä lentäjää.
Hän on täällä alueella.
Sain tänään uuden kärryn.
Minä ja ampujani haemme sen Tušinosta huomenna.
Uuden kärryn?
Lentokoneen. Il-2. Oletko kuullut?
En ole.
Se on testimalli. Pian niitä on paljon.
Saksalaiset sanovat sitä 'mustaksi surmaksi'.
Entä sinä? Missä olet töissä?
MUSTALAISRUHTINATAR
Täällä.
Gontjarova?
Operettiteatterissa. Lasket leikkiä.
Luulitko, että kaivan vain ojia?
En ole koskaan nähnyt operettia.
Saisinko nähdä esityksesi?
Ehkä sodan jälkeen.
Teatteri evakuoitiin ja minä...
...jäin tänne jumiin.
KYMMENES PÄIVÄ
Nikolai!
Terve. - Terve.
Mikset kirjoittanut tulostasi?
Sain tietää vasta eilen.
Mutten voi jäädä.
Pitää hyvästellä.
Milloin lähdet?
Aamulla kello kuusi.
Tule mukaan.
Pitää mennä. - Odota hetki.
On kamalaa joutua odottamaan sinua.
En tiedä, missä olet tai voitko hyvin.
Kerran luulin, että olet haavoittunut.
Tähän.
Ja tähän.
Olga... - Odota.
Et ole enää yksin. Meitä on kaksi.
Älä unohda, että meitä on kaksi.
Lupaa tulla takaisin.
Tämä on sotaa, ja minä olen sotilas.
Tiedän sen. Totta kai.
Olet rohkein -
ja vahvin sotilas.
Lupaa tulla takaisin. Lupaa.
Minä lupaan.
Aloillasi, lentäjä.
Älä koske aseeseen.
Ole aivan hiljaa, jos haluat jäädä henkiin.
KOLMASTOISTA PÄIVÄ
Seis.
Missä kiväärisi on?
En ymmärrä.
Kivääri. Pam, pam.
Ei minulla ole kivääriä, rakkaat sotilaat.
Tapoin suden tällä.
Jos metsässä ampuu, pääsee hengestään.
Susi putosi ansaani.
Sitten iskin sitä kaulaan.
Tappoiko hän sen vaarnalla?
Siltä vaikuttaa.
Mitä ne oikein täällä puuhaavat?
Tappavat susia puuvaarnoilla.
Käske hänen mennä.
Ala mennä. Mars.
Häivy.
Mennään.
Rakas.
Hae rättejä ja lämmintä vettä. Hän on haavoittunut.
Äkkiä nyt.
Hyvänen aika.
Kävivätkö saksalaiset, isä? - Käy hakemassa lääkäri.
Älä seiso siinä. Pidä ikkunassa vahtia.
No, tohtori. Miltä näyttää?
En ole lääkäri vielä.
Mutta pahalta. Hänellä on paleltumia.
Kuoleeko hän?
Pitää leikata välittömästi.
Pystytkö siihen?
En. Hänellä taitaa olla keuhkokuume.
Kannetaan hänet kellariin, Ignat.
Isä.
Miksi toit hänet tänne?
Hän tuskin jää henkiin.
Voi tulla ongelmia.
Tohtori tekee minkä pystyy, mutta ei se auta.
Ole vaiti.
Lakkaa valittamasta.
Hän on yksi meistä.
Katso hänen paperejaan ja univormua.
Mitä sinä olet saanut aikaan?
Vihollinen on piirittänyt meidät.
Jos salakuljettaa sotilaan pois täältä papereineen ja aseineen,
saa uutta arvostusta.
Minne hänet pitäisi viedä?
Saksalaiset valtaavat Moskovan koska tahansa.
Jos niin, pitää viedä hänet pidemmälle.
Tänne et voi jäädä, vaikka vävyni oletkin.
Hae puna-armeija tänne.
MOSKOVA
Saksalaisia.
Sinähän olet seppä. Yliluutnantti tarvitsee apua.
Ahaa. Onko se mennyt rikki?
Taipunut. Moottoripyörät eivät kestä teitämme.
Hetkinen vain.
Ryhdy hommiin.
Kiitoksia. Voit mennä. - Selvä on.
Voi hyvä tavaton.
Puhut hyvää venäjää.
Älä sinä siitä piittaa. Älä puhu niin paljon.
Meillä on sinusta raportti.
Olet sovhoosin jäsen ja bolševikki.
Ja vävysi on sotilas.
Vääpelinne on erehtynyt.
Hän ei ymmärrä kieltämme.
Meidät pakotettiin sovhooseihin.
Ja vävyni... Hän on kyllä armeijassa.
Ei voinut muuta. Kutsu kävi.
Se oli ennen sotaa.
Mikset lähtenyt muun väkesi mukana, bolševikki?
Minne muka? Tämä on kotini.
Missä vävysi on nyt?
Kuka sen tietää? - Hiljaa.
Pääni.
Mitä se oli?
Rottia.
Täällä on lämmin.
Siksi ne ryömivät sisään.
Hyvä on.
Rottia.
Moottoripyörät eivät kestä teitämme.
Hetkinen.
Ylös.
Tule.
Seinää vasten.
Mitä nyt? - Seinää vasten!
Kuinka kaukana omista olemme?
Kuka tietää. Vaikka suunta on oikea, he kulkevat poispäin.
Ikävää. Olivat koko ajan nenämme alla.
Lähtivät kai heti käytyämme siellä.
Tarvitsetko miehiäni? - En.
Tytär sanoi, että heitä on vain kolme.
Lentäjä on pahassa kunnossa, eikä heillä ole aseita.
Lähdemme aamunkoitossa.
Tuolla ovat.
Jäljet katosivat.
Käännytäänkö takaisin?
He ovat lähellä. Mene 50 metriä vasemmalle. Sinä oikealle.
Ei näy mitään.
Jätetäänkö hänet hetkeksi ja katsotaan, minne pitää mennä?
Tämähän on maailmanloppu.
Noin neljän kilometrin päässä on tuulensuojaa.
Pääsemme sinne, jos menemme tuohon suuntaan.
Mutta pitää mennä nyt.
Pitää palata sotilaan luo.
Hittolainen.
Pitää mennä. Saksalaisia on varmaan enemmänkin.
Mihin sinä minut oikein sotkit?
Jos vain luovutetaan hänet saksalaisille.
Silloin he kohtelevat meitä hyvin.
Paskiainen. Minä pelastin sinut. Vein vävyni luokse.
Painukaa te helvettiin, sinä ja lentäjäsi.
Minä aion jäädä henkiin.
Toveri kapteeni.
Seis! - Minä vain.
Sain yhden.
Kuka hänet ampui? - En tiedä.
Ehkä hän.
En se ollut minä. Vaan lentäjä.
Puna-armeijan mies.
Voin näyttää.
Kuuletko? Meikäläisiä.
Ovat lähellä.
Koeta kestää.
Tulee pimeä.
Onpa ilotulitus.
Jermek.
Näkyykö mitään? - Joku ryömii tänne päin.
Voi olla saksalainen tai eläin.
Ehkä alligaattori.
Mitä odotat?
Ota Philippov mukaan ja mene katsomaan. - Selvä.
Mikä se oikein on? - En tiedä.
Eläin tai saksalainen.
Ovat meikäläisiä.
Auta heitä.
Noin. Ota hänet.
Ei kai hän ole kuollut? - Henki pihisee.
Me selvisimme.
Sisään.
Sanoinhan, että selviämme.
Varovasti.
Hae lääkäri.
Myöhäistä.
Komlev, lentäjä.
Kuolio nilkoissa ja ampumahaava oikeassa sääressä.
Käsivarressa on haava
ja lisäksi on keuhkokuume.
Siinäkö kaikki? - Niin.
Tämä on kuin ruumiinavaus. Olen kirurgi, en kuolinsyyntutkija.
Hänen sydämensä lyö.
Ja minä saan tästä sydänkohtauksen. Inhoan menettää potilaita.
Oletko hereillä?
Vettä. - Mitä?
Vettä.
Sanoiko lääkäri, että saat juoda?
Hyvä on.
Oletko hereillä?
Jalkoihin sattuu.
Hoitaja.
Saisinko piikin? - Ei, pitää odottaa.
Pitää vain kestää.
Minunkin käteni -
tuntui olevan tulessa.
Ihmettelin miksi. Sehän oli poissa.
Hemmetti tätä sotaa.
Ainakaan et kuollut.
Sait toisen tilaisuuden elää.
Kyllä se siitä.
Aika parantaa haavat.
Nikolai KOMLEV
Saratovin lastenkoti.
Nikolai!
Kadkov! - Täällä.
Kolmykov. - Täällä.
Jevsejev!
Kuoli kolme päivää sitten.
Dzamalijev. - Minä olen.
Zaharov. - Täällä.
Siinä kirjeet tältä päivältä.
Kantakaa haavoittuneet tänne.
Tänne. Hän vuotaa verta.
Hitlerin holtiton politiikka on vahingoksi saksalaisille.
Miljoonat saksalaiset kuolevat Neuvostoliitossa.
Rakas Olga.
TOUKOKUU 1942
Nämä ovat sinulle.
Lääkäri auttaa niiden kanssa.
Netšajevan konsertti alkaa pian.
Hän on todella hyvä.
Haluatko nähdä?
Tervetuloa, toverit.
Minun pitää mennä.
Saimme vieraiksemme Moskovan operettiteatterin seurueen.
He esittävät teille konsertin.
Konsertin aloittaa tunnettu laulajatar.
Hänen suuruutensa on tasavallan tunnustama.
Palkittu Nadezda Netšajeva!
Mukanaan hänellä on kollegansa
Lidija Maksimova ja Olga Gontjarova.
Antakaa heille aplodit.
Kiitos.
Toverit, rakkaat ystävät.
Haluamme aloittaa
Matvijenkon musiikilla. Sanat kirjoitti Andrejev.
'Sinä ja minä kohtaamme vielä.'
On sydämessämme sama usko
Kaikki palaa ennalleen
Sinä ja minä, me kohtaamme vielä
Sillä onhan sodan joskus loputtava
Sinä ja minä, me kohtaamme vielä
Onhan sodan joskus loputtava
Yön raaka pauke pyyhkii aamun pois
Kohtalo tarvittaessa suojaa
Sinä ja minä, me kohtaamme vielä
Mutta sydämein tuskin kestää
On kauheata joutua eroon
Ja maamme täyttyy ruudin hajusta
Mikä on vialla?
Sinä ja minä, me kohtaamme vielä
Mikset kirjoittanut tulostasi?
On kamalaa joutua odottamaan sinua.
Olet rohkein...
Mikä on vialla?
Lupaa tulla takaisin.
Lupaa.
Sinä ja minä, me kohtaamme vielä
Sodan jälkeen on voitto meidän
Älä pelkää, vielä tämäkin ohi on
Me voitamme, vaikka kova kohtalo on
Sinä ja minä, me kohtaamme vielä
Onhan sodan joskus loputtava
Kiitos, toverit. Toivotan teille terveyttä.
Kiitos. - Hei sitten.
Hei...
Olen nähnyt kaikki hänen elokuvansa. Hän on loistava.
Olen unelmoinut näkeväni hänet lavalla.
Minä olen muuten Valja.
Lidija. - Olga.
Tule meidän teatteriimme.
Sinun täytyy.
Kas noin.
Olet ponnistellut liikaa. Tikit voivat aueta.
Silloin kaikki on ollut turhaa. Sinun on maattava aloillasi viikon.
Vie proteesit pois.
Muuten ei näytä hullumalta.
Pian kuljet minua nopeammin.
Entä lentäminen?
Se taitaa olla ohi.
Mutta kuulin kyllä englantilaisesta lentäjästä.
Hän lentää proteeseilla.
Niinkö?
En ole yhteydessä heikäläisiin, mutta voihan se olla totta.
Minä lennän vielä.
Kiitos. Siitä on aikaa, kun olin teatterissa.
Ennen sotaa.
Olin koulunäytelmässä.
Hei.
Tunnetteko toisenne?
Minä toin teatterilippuja.
Ja siinä sinä olet.
Olet elossa.
Mutta miksi...
Sitä on vaikea selittää.
Minun on mentävä.
Hyvästi, Nikolai.
Hänet leikattiin kolmesti. Mutta hän ei selvinnyt kesään asti.
Kapteeni Komlev haluaa pelata jalkapalloa.
Proteeseillaan. - Proteeseillaan?
Amputoitiinko häneltä jalat? - Kyllä.
Tein sen talvella.
Ei kai?
Miten meni?
Pitää jättää armeija.
Ei se mitään. Puhun Kalininin kanssa.
Mikä tämä on?
'Rakkaat äiti ja isä.
Minä voin hyvin.
Teen nyt leikkauksia itse.'
Toivon, että olet kenraalina ylpeä kuullessasi sen.
Poistin eräältä umpisuolen.
Ajatella, että sodassakin voi tulla umpisuolentulehdus.
Toisille tulee se, toisille luoti.
Merkillistä.
Koko sota on paradoksi.
Minulla on tässä haavoittunut lentäjä.
Hänen ei oikeastaan olisi pitänyt selvitä.
Mutta selvisi kuitenkin.
Olemme molemmat täällä ja hengissä.
Mitä seuraavaksi? En halua ajatella sitä.
'Olemme molemmat täällä
ja hengissä.
Mitä seuraavaksi?
En halua ajatella sitä. Sota jatkuu, ja minä hoidan hommani.
Lähetän tiedon uudesta yksiköstäni, kun olen saanut siirron.
Kaipaan teitä.
Miša.'
Totta puhuen...
...en osaa kuvitella häntä univormussa.
Eikä kuvia ole.
Haluaisin sanoa jotain.
Toveri.
Ole hyvä.
Oletko hullu?
Kuinka sinä lentäisit? Et voi edes kävellä ilman keppiä.
Ei tule kuuloonkaan.
Se on mahdotonta.
Englantilainen Douglas Bader sai lentää.
Hän on poikkeustapaus.
Jos minäkin olen poikkeus, voin ampua saksalaisia alas.
Miša pelasti sinut.
Hän antoi sinulle elämän.
Elä elämääsi.
Elä pitkä elämä.
Elämän pitää olla elämisen arvoinen.
Siellä metsässä ryömiessäni
halusin selvitä voidakseni taistella.
Halusin voittaa natsit.
Šotan vuoksi.
Poikanne vuoksi.
Hänen vuokseen.
Sano jotain.
Olet varmasti samaa mieltä.
Mieheni on lentäjä, ja lentäjien on lennettävä.
Älkää nyt viitsikö.
Toveri kapteeni.
HÄVITTÄJÄLENTOKENTTÄ - TAMMIKUU 1943
Hyvää huomenta, majuri.
Onko Jak-9 valmis? - Ei olla saatu öljyjäähdyttimiä vielä.
Oletko kysellyt ja pyytänyt? - Täällä pitää kiirettä.
En ole ehtinyt.
Et ole ehtinyt?
Mutta juoda...
Kone ei ole valmis, mutta juomiseen riittää aikaa.
Minun oli pakko.
Pidin moottoreita lämpiminä.
Join lämmitelläkseni.
Kysy heiltä ja tee voitavasi.
Vaikka sitten itket ja rukoilet, mutta kone on saatava kuntoon.
Onko selvä? - Selvä on.
Huomenta, majuri.
Romanttista musiikkia?
Ei, toveri majuri. Kuuntelen radioliikennettä.
Siellä on jääty saartoon.
Kuka? - Lentäjä ja ampuja.
Taitaa olla Il-2. - 'Taitaa'?
Pitää olla varma.
Taitaa olla kolmas rykmentti. Ovat 20 kilometrin päässä.
Tuolla ovat.
Minuun osui!
Näetkö saksalaiset? - Yksi kääntyi takaisin. Takanamme.
Ammukset alkavat olla lopussa.
Pitää häipyä. Saku on lähellä.
Koneesta ei ole paljon jäljellä.
Tämä alkaa olla tässä. - Lähettäkää lisävoimia.
Ammukset ovat lopussa.
Kuulitko?
Olemme taistelualueella. Ei täällä ole ketään.
Jatketaan etsintää.
Löydetään heidät.
Päästiinpä niistä.
Silta on tuolla.
Meillä on kaksi ohjusta.
Oletko hullu? Lennä meidät kotiin.
Käskynä oli tuhota silta.
Saksalainen takana.
Tuolla.
Voihan hittolainen.
Numero yksi kutsuu.
Tulemme kotiin.
Sillä lailla. Hän on kännissä.
Ei ole.
Eihän tuo pysy jaloillaan.
Ei ole jalkoja.
Proteesit.
NEUVOSTOLIITON LENTÄJIEN MUISTOLLE
Leonid Belousov sai palovammoja, ja hänen jalkansa piti amputoida.
1944 hän lensi taas ja ampui alas kolme vihollista. Hän on NL:n sankari.
Aleksander Grisenko ammuttiin alas 1942 Stalingradin taistelussa.
Jalat piti amputoida.
Toukokuussa 1943 hän palasi taisteluun ja ampui alas neljä viholliskonetta.
Ivan Kiseljov menetti jalkansa 1944 kranaatin takia lähellä Kaunasta.
Hän palasi pian ilmaan ja ampui alas 12 vihollista, ja on NL:n sankari.
Georgi Kuzmin vangittiin 1941 Brjanskin lähellä.
Hän onnistui pakenemaan sairaalaan, jossa hänen jalkansa amputoitiin.
Hän kuoli myöhemmin taistelussa, ja on Neuvostoliiton sankari.
Mihail Levitski ammuttiin alas 1942 Rzhevin lähellä ja haavoittui jalkaan.
Jalka amputoitiin vankileirillä, ja vapauduttuaan hän jatkoi palveluksessa.
Ivan Ljubimov ammuttiin alas lokakuussa 1941 Krimillä ja haavoittui pahasti.
Hän palasi ilmaan 1943 ja ampui alas kahdeksan konetta, ja on NL:n sankari.
Ilja Malikov ammuttiin alas 1942 Rzhevin lähellä.
Hän haavoittui vakavasti, mutta sai laskeuduttua ilman laskutelinettä.
Jalat amputoitiin, mutta hän jatkoi palveluksessa.
Aleksei Merešev ammuttiin alas 1942, ja molemmat jalat amputoitiin.
Hän jatkoi lentämistä ja ampui alas kymmenen konetta.
Zahar Sorokin osallistui 1941 hyökkäykseen ja laskeutui vahingoittuneella koneella.
Paleltuneet jalat piti amputoida, mutta myöhemmin hän ampui alas 12 konetta.