NETFLIX ESITTÄÄ
Juhlat ovat ohi.
Sinä pelastit minut.
Sankarini.
Rakastan sinua.
RAKKAUS.PL EI YHTÄÄN OSUMAA
KERSANTTI WALDEMAR
Haloo. -Mikset vastaa, kun soitan?
En kuullut. Mitäs nyt? -Hae työmatkalla kaksi hodaria.
Ja jotain juotavaa. -Hyvä on.
Toinen sinapilla ja ketsupilla, toinen Thousand Islandilla.
Selvä. Tuonko vielä jotain? -Ei, siinä kaikki.
Tulen siis…
SINULLA ON OIKEUS PYSYÄ VAITI… IKUISESTI MIELIPUOLI KYTTÄ
RUOKAKAUPPA
Huomenta.
Kaksi pulloa appelsiinimehua -
ja kaksi hodaria. Toinen ketsupilla ja sinapilla,
toinen Seven Island -kastikkeella,
ja pakkaan ne itse.
Paljonko se maksaa?
Kaksikymmentä złotya.
Mitä helvettiä sinä täällä teet? Ulos!
Tässä on 20 złotyasi.
Yksi asia vielä.
Meillä on eläinsuojelulaki -
elokuulta 1997.
Jos vielä kerrankin näen sinun potkaisevan koiraasi,
vien sinut poliisiasemalle.
Onko selvä? Sitten nähdään, miten rohkea olet.
Painu helvettiin.
POLIISI
Tervehdys.
Hei. -Toin appelsiinimehua.
En juo appelsiinimehua.
Ai niin.
WC
Tervehdys.
Toin ostoksesi… -Tuo sisään.
Sinapilla ja ketsupilla.
Seven Island.
Kaksi pulloa appelsiinimehua.
Onko tämänpäiväinen? -Se tehtiin tänään.
Mitä täällä on tapahtunut? Kävikö eilen illalla jotain?
Ketä selleissä on?
Ylikonstaapeli, voitko kertoa mitään?
Eilen tyttö tuli tänne.
Se, joka on sellissä.
Ihan likaisena, veren peitossa, silmistä näki, että hän oli sekaisin.
Alkoi puhua jotain paskaa meteoreista tai meteoriiteista.
Että kaikki hänen ystävänsä kuolivat,
että jotkut lihavat murhaajat tappoivat heidät.
Ja että hän tappoi läskit kostoksi.
Yhden kuulemma viidakkoveitsellä, toisen yli ajoi autolla.
"Kuulemma." Läskit ovat myös lukkojen takana.
Menimme sen mökin luo.
Siellä tosiaan oli yksi lihava äijä, joten pidätimme hänet.
Alle tuntia myöhemmin -
Mariusz ja hänen veljensä toivat toisen läskin tänne,
koska törmäsivät tähän matkalla.
Nyt meillä on muutama ruumis.
Mukaan lukien poliisi lähikunnasta.
Tämä on aivan järjetöntä paskaa.
Ymmärrätkö tästä mitään?
Vau. -Niinpä, vau.
Soitetaanko aluetoimistoon? -Mitä, jos olen jo soittanut?
Soititko aluetoimistoon?
Soitin Varsovaan. Onko sinulla jokin ongelma kanssani?
Ei, kysyn vain. Hyvä, että soitit Varsovaan.
Mitä sieltä sanottiin?
Pääkaupungista lähetetään erikoisjoukkoja. -Erikoisjoukkojako?
Niin, helvetti. Erikoisjoukkoja. Etkö tiedä, mitä ne ovat?
Tiedän, että ne ovat erikoisjoukot…
Koska he tulevat? -En minä tiedä.
Tänään illalla tai huomenna aamulla. Tänään on jonkun arkkipiispan synttärit.
Siellä on ministereitä, ja erikoisjoukot suojelevat pikku alttaripoikia.
HÄNEN TOINEN NIMENSÄ ON VALTA
Mitä vielä haluat tietää?
Saitteko sinä ja Wanessa pidätettyä ne läskit?
Saimme. -He ovat valtavia.
Pari iskua pampusta, etälamautus, ja homma sujui kuin rasvattu.
Hei.
Haluatko hörpyn?
Se on vettä.
Olen Adam.
Olen konstaapeli täällä.
Niin…
Zosia.
Niin kuulin.
Kiitos.
Jos tarvitset jotain, voit aina kutsua minut.
Sulje se kohta. Nouse.
Käänny ympäri. Kädet.
Mitä on tekeillä? -Menemme rikospaikalle.
Tule. Lukitse ovi.
Kuule, anna hänen kuulustelupöytäkirjansa.
Ja lakkini.
Kun raportti on valmis, lähetä se Varsovaan.
Tulenko mukaan? Ehkä voisin auttaa. -Ei. Tee raportti ja mene kotiin.
Tule.
JUMALA, KUNNIA, ISÄNMAA
Mene sisään. Nyt, kiitos.
Mene sisään. Mitä minä sanoin? Sisään, ole kiltti. Ole kiltti!
Olemme täällä. Kerro minulle, mitä tarkalleen tapahtui.
Ihan alusta asti.
Kuka tuli tänne ensin, kuka viimeiseksi.
Miten pääsitte ulos, mihin koskitte, mitä veitte.
Koska menit kellariin.
Puhu.
Neiti Iza, oppaamme, meni sisään ensimmäisenä.
"Neiti Iza ensimmäisenä." Selvä. Mistä viidakkoveitsi tuli?
Ja puukko, jolla ystävääsi iskettiin.
Sitä Julekia.
No?
Voi sentään. Käänny ympäri. Käänny ympäri!
Istu alas. Istu!
Palaan aivan tuota pikaa.
Perkele.
Huhuu?
Helvetti soikoon, Zosia!
Kiitos. -Ei kestä.
Outoa, etteivät he ole palanneet. Eikö olekin?
Soita Waldekille.
Tämä on vastaaja…
Puhelin on pois päältä. Tai ehkä siellä ei ole kenttää.
Kokeilen radiolla.
Ylikonstaapeli Waldek, tässä Adam Adamiec. Vastaa. Loppu.
Ylikonstaapeli Waldek, vastaa heti. Tässä Adam.
Loppu.
Ylikonstaapeli Waldek, onko kaikki hyvin? Loppu.
Hän ei vastaa.
Käy siellä katsomassa.
En haluaisi mennä yksin.
Raportti ei ole vielä valmis.
Sitten odotan sinua.
Helvetin helvetti.
Mikä sinua suututtaa, Wanessa? Onhan meillä turvallisuussääntöjä.
Terveys- ja turvallisuussäännöstössä on se yksi artikkeli…
Perse irti penkistä.
Laitetaanko hätävalot? Laitan ne päälle.
Ja tänään sinä -
näytät kivalta.
Kunhan sanon.
Valaise tietä.
Ylikonstaapeli?
Waldek!
Waldek?
Mitä?
Voi Jeesus!
Ei, ei…
Palataan asemalle. Tule. -Anna minun olla!
Wanessa. Muistatko, mitä Waldek sanoi?
Erikoisjoukot ovat matkalla.
Odotetaan heitä ja tullaan takaisin heidän kanssaan.
Tule jo. -Olet täysi nössö!
Nössökö?
He tulevat vasta yöllä tai huomenna aamulla.
Tiedätkö, mitä aamuun mennessä käy? Lisää ihmisiä kuolee.
Kokoa nyt itsesi! Me olemme poliiseja!
Emme voi odotella tukea ja piileskellä, kun se murhanhimoinen kusipää on vapaalla.
Hänet pitää ottaa kiinni! -Miksi? Mitä varten?
Käsiraudat ovat täällä, hän ei. Ylikonstaapeli on kuollut.
Käytä nyt helvetti päätäsi, Adaś! Se on työmme.
Velvollisuutemme. Muistatko vannomasi valan?
"Suojella yhteisöä, vaikka vaarantaisin henkeni."
Valani on merkityksetön. Waldek on halkaistu kahtia.
Emme voi sooloilla miten vain. Tämä ei ole Miami Vice. Tule!
Odotamme heitä ja palaamme… -Älä koske minuun!
Anteeksi.
On pimeä, ja olemme yksin. Me emme pärjää.
Emme ole yksin.
On myös aluepuolustusvoimat.
Korttien mukaan kyse ei ole vain jaloistasi.
Tämä on jotain paljon pahempaa. Kyse voi olla vaikka aivokasvaimesta.
Jessus! Minun pitää siis mennä lääkäriin.
Ei missään nimessä. Ei tarvitse mennä lääkärille.
Minäpä sanon sinulle, Jarosław, mene nettisivuilleni meedio-pablo.pl.
Siellä myydään erikoisvoiteita, jotka olen tehnyt parhaista yrteistä, ginsengistä…
Vastaisitko?
…ja bambunlehdistä. Ne auttavat kaikkiin vaivoihin.
Aivan. Kiitos paljon.
Halusin kysyä myös jaloistani. Niihin sattuu joskus.
Kortit kertovat, että kyse voi olla myös selkärangasta.
Haloo.
Selvä.
Valmistaudu hommiin.
Ihmiset olivat ennen ihmisempiä. Analogisina aikoina.
Ja nyt?
Teknologia on tehnyt meistä hiton yksinäisiä.
Hiton yksinäisiä!
Ja turhautuneita.
Ihmiset vain jumittavat internetissä, kännyköillä ja tietokoneilla -
muita kommentoiden.
Se on nykyään suosituin urheilulaji. Nettiviha! Ei helvetti.
Ei enää arvoja, tunteita, hellyyttä. Ei mitään.
Aikoinaan oli sana, kunnioitus. Ja nyt?
Olemme toistemme kimpussa.
Kimpussa! Tekstareissa ja Messengerissä… Perkele! Helvetin helvetti.
Jos ei lisää emojia, niin joku loukkaantuu ihan saatanasti,
koska ei tajua vitsiä tai alkuperäistä helvetin tarkoitusta!
Ihan sairasta.
Maailma on sairas.
Minä parannan sen.
Siksi perustin tämän leirin.
Koska en hyväksy mitään tästä.
Adrenaliini!
Kyllä. Se on totuus.
Ei epäilystäkään.
Mitä tämä on? Pelleilevätkö lapsesi?
Miten he voisivat? Leiri on tyhjä.
He ovat retkellä.
Ehkä se oli sulake tai oikosulku.
Tuo maastokuvio muuten…
Palaan ihan kohta. -Kiirehdi!
Helvetti.
Robert?
Voi helvetti.
Ei helvetti.
Helvetti!
Voi helvetti.
Täällä ollaan.
Hän juoksi tuonne.
Siellä on se leiri ilman sähköjä.
Mistä tiedät, että hän juoksi suoraan eikä kääntynyt?
Älä sotkeudu tähän. -Seuraamme jälkiä. Osaamme hommamme.
Mentiin.
Urheus, veljeys, vastuu.
Niistä meidät on tehty, perkele. -#Aluepuolustusvoimat.
Tässä ei ole järkeä. -Liikettä! Se oli käsky.
Wanessa, tappajan seuraaminen metsään on täysin itsetuhoista.
Valitsitko väärän uran?
Ilmeisesti valitsin! Mitä helvettiä minä ajattelin?
Meitä pitäisi olla kolme, viisi tai kymmenen kertaa näin monta.
Ja helikopteri.
Pää kiinni!
Ja hakuvalo.
Hiljaa!
Hän meni tästä. Hae karhuraudat.
Valoa.
Kun karkulainen jää kiinni tähän, se on hänen tiensä loppu.
Mistä tiedätte, että hän palaa tätä kautta?
Jos hän eksyy, hän palaa tänne. -Hän törmää joko meihin tai ansaan.
Sudet usein tarkkailevat metsästäjää, piirittävät tämän ja seuraavat jälkiä.
Metsästäjä luulee jäljittävänsä sutta, mutta asia onkin toisinpäin.
Siinä kohtaa ansat -
ovat mahtava juttu.
Hän vain ei ole susi.
Et tiedä kenttätyöstä, metsästyksestä tai jäljityksestä mitään.
Viritä ansa. 20 metriä itään.
Adaś.
Jos ei ole mitään fiksua sanottavaa, pidä suusi kiinni.
Olet ärsyttävä.
13, 14, 15, 16, 17, 18, 19,
20.
Miehet.
Mariusz?
Sławek?
Sławek!
Jeesus Kristus, Sławek!
Helvetti sentään.
Istu alas, tähän. -Mitä?
Laita hänet istumaan.
Istu! -Mitä?
Istu tähän. -Voi helvetti!
Meidän täytyy kääriä ne johonkin.
No niin, pitele sitä. Noin.
Ei, ei…
No niin. Lähdemme takaisin. Kuulitteko? Soitan ambulanssin.
Emmekö ole lähempänä leiriä? -Sama etäisyys. Ehkä lähempänä.
Sławcio! -Haloo?
Konstaapeli Adamiec Baranowosta.
Meillä on täällä kollegalta kaksi kättä irti…
Adrenaliini-leiriin.
Kyllä. Leiriin. Leiriin nimeltä Adrenaliini.
Kyllä, kiitos.
Ambulanssi on tulossa. -Nostetaan hänet.
Autetaan häntä. -Mennään.
Auta veljeäsi! -Äkkiä nyt.
Helvetti.
Missä Mariusz on? Missä? -Olen tässä.
Ota ne. Ehkä ne ommellaan takaisin kiinni.
Siinä se on!
Kestä vielä, veli. Pian pääset sairaalaan.
Haloo?
Voi helvetti. -Voi ei!
Mitä nyt? Mitä me teemme?
Hys! Minä ajattelen. -Ai ajattelet? Veljeni on kuolemassa!
Tiedän! Helvetti.
Siellä pitäisi olla ensiapupakkaus.
Pää kiinni! Olen ainoa, joka tietää, mitä tehdä.
Auta sitten veljeäni jotenkin.
Jaksa vielä, veli. -Pää kiinni!
Puhun veljelleni!
Mikä se oli? -Äkkiä takaisin mökkiin!
Sisälle mökkiin! Avaa se!
Helvetti.
Laskekaa hänet tuonne.
Tähän. -Varovasti.
Jaksa vielä, veli, selviät kyllä. Vannon sen. Jaksa vielä.
Laita jotain pään alle.
Pannaan hänet makuulle. -Selvä.
Adaś.
Varovasti.
Mitä siellä oli? Mitä sinä näit?
Adaś!
Se oli hän. Se tyttö, Zosia.
Mutta hän näytti jotenkin… -Miltä?
Samalta kuin ne läskit sellissä. Ja…
Ja mitä?
En tiedä.
Odota.
Janeczka?
Wanessa!
Mitä sinä täällä teet?
Adaś…
Kuunnelkaa. Olin Oliwierin kanssa.
Yhtäkkiä valo sammui, ja hän meni katsomaan.
Kuulin jotain, niin kuin… En tiedä, mitä se oli.
Pelästyin enkä tiennyt, mitä tehdä.
Menin tähän kaappiin. Olen ollut siellä tunnin.
Heippa, Mariusz.
Hei, Janeczka.
Sławek?
Hän ei hengitä.
Sławek?
Sławcio.
Vien Sławekin kotiin. -Miten niin kotiin?
Ambulanssilla. -Ei käy.
Kukaan ei lähde. Odotetaan ratsuväkeä. -Mitä ratsuväkeä?
Erikoisjoukot ovat tulossa pääkaupungista.
Mietin juuri, että pitäisi soittaa poliisille.
Te olette poliiseja, eli minne soittaisimme?
He tulevat yöllä tai aamulla. Ei ole järkeä odottaa.
Missään ei ole järkeä!
Minä menen takaisin. Adaś, auta. -Et voi mennä!
Meidän on tehtävä homma loppuun. -Mikä homma? Veljeni on kuollut, helvetti!
Kenen syy se on? Etkö halua tappaa sitä narttua?
Olemme aseistettuja ja koulutettuja.
Meillä on etulyöntiasema. -Onko todella? Mikä etulyöntiasema?
Linnoittaudutaan tänne ja odotetaan aamuun asti.
Oletpa huippupoliisi. -Vastuullisesti…
Et ole vastuullinen, vaan nössö!
Minä lähden.
Mariusz, ei! -Et mene minnekään.
Sinä et minua määräile! -Olen poliisi. Älä puhu pötyä.
Kauheita vinkujia kumpikin. -Hei, ei riidellä.
Huolehditaan omista asioistamme.
Kuunnellaan korkea-arvoisinta poliisia. -Olet vain vanhempi konstaapeli.
Meidän on puhallettava yhteen hiileen. Meidän täytyy pitää yhtä kriisin keskellä.
Nousta eroavaisuuksiemme yläpuolelle. -Nimenomaan.
Onpa huora nokkela. -Hei! Älä hauku minua nokkelaksi.
Sanon asiat niin kuin ne ovat. -En ole asia.
Olen huora, mutta vapautunut huora. Entä sinä? Kuka sinä olet?
Puolalainen patriootti hakaristi rinnassa.
Idiootti. -Ehkä sitäkin.
Ainakaan minulla ei ole HIV:tä!
Ei minulla ole HIV:tä. Sinulla on pieni kikkeli!
Mitä sanoit? -Kuulit kyllä.
Lopettakaa tämä, kaikki!
Ei! Älkää nyt!
Kuunnelkaa!
Mitä te teette?
Emme selviä, jos emme pidä yhtä. Siinä Janeczka on täysin oikeassa.
Jos jakaudumme ja erkanemme,
jos kaikki menevät omaa tietään, sinä ambulanssilla ja sinä ties millä,
me kuolemme kaikki!
Osoittaisitte vähän… -Käytöstapoja!
Empatiaa.
No, olen pahoillani.
Niin minäkin. Ei se niin pieni ole.
Anteeksi.
Minäkin olen pahoillani.
No, tästä lähtien pidämme yhtä, eikö niin?
Me olemme tässä. Ambulanssi on tässä. Tässä on iso puu, tässä teltat.
Suunnitelma on tämä. Menemme strategisiin asemiin.
Minä ruokalan luo, Adaś ambulanssin katolle,
Mariusz teltan sisään. Pysymme matalana ja odotamme.
Nämä ovat hyviä tarkkailupaikkoja.
Odotamme ja pidämme syötin näköpiirissä. Klassinen poliisiansa.
Kun narttu ilmaantuu,
syötti menee suojaan ja saamme hänet ristituleen.
Siinä se. Selvä homma.
Sinä haluaisit piileskellä ja odottaa pelastajia.
Entä jos hän ei tule? -Tulee hän.
Mistä tiedät? -Tunnen sen. Poliisin vaistolla.
Luottakaa minuun. Tämä toimii.
Minä olen täällä, Adaś tuolla.
Sinä olet tässä.
Ristituli.
Kuka on syötti?
Ei.
Ei tule kysymykseenkään.
Kuolleen ruumiini yli.
Sori, se olin minä!
Janeczka.
Minne sinä menet?
En näe Mariuszta. -Pysy paikallasi.
Hiljaa! Mene takaisin asemiin.
Wanessa!
Mariusz!
Wanessa!
Mitä sinä teet? -Anna olla!
Älä ammu sokkona! -Lähdetään perään!
Päästä irti! Mitä sinä teet? Mulkku! -Riittää jo!
Enkö ehdottanut linnoittautumista ja odottamista?
Minua ei ikinä kuunnella. Miksi? "Adaś-nössö ei tiedä mitään."
"Poliisin vaisto"? "Poliisiansa"?
Siinä meni ansa! Samoin Janeczka ja Mariusz, helvetti!
Onko Mariuszkin kuollut?
Jos ei olisi, hän auttaisi meitä jotenkin. Hän reagoisi ja avaisi tulen.
Et osaa kuin puhua. Kuumakalle. Kobra hameessa.
Puolan poliisivoimien Messias. Mitä jäi käteen? Ei vittuakaan!
Lakkaa huutamasta minulle!
Kaikki ovat kuolleet. Etkö tajua? Me olemme seuraavat!
Olen pahoillani.
Hyvä on, minäkin olen.
Haluaisin vain elää vähän vielä. Ja että sinäkin eläisit.
Onko selvä?
Selvä.
Emme voi tehdä noin. Meidän täytyy olla järkeviä.
Anteeksi.
Hei.
Mitä minulle tapahtuu?
Miten osaan puhua tätä kieltä?
Selitän kaiken sinulle.
Täällä konstaapeli Kowalczyk. Loppu.
Kuuletteko?
Vastatkaa heti, minä rukoilen! Waldek on kuollut. Kaikki ovat kuolleet.
Kuuleeko kukaan, helvetti?
Se oli pala Kuuta, joka putosi aikoinaan taivaalta.
Kivestä tihkui pahuuden ainetta, joka meni sisälleni.
Nyt se on sinunkin sisälläsi.
Niin se aika lailla tapahtui.
Nyt me olemme pahikset.
Olemme hirviöitä.
Me tapamme ihmisiä.
Vau.
Miksi me tapamme?
Koska olemme hirviöitä.
Se ei ole kovin kompleksi motiivi.
Se on luontomme.
Vaistomme.
Joka hetki tunnet ja ymmärrät sen paremmin.
Löydät itsesi uudelleen.
Se on siistiä. Näet vielä.
Pahuus on sitä paitsi subjektiivinen käsite.
Ihmiset ovat pahoja. Se on heillekin luonteenomaista.
Heidän lajinsa olisi pitänyt tuhota aikoja sitten.
Ja me -
korjaamme asian ja tapamme heidät.
Koska me kumpikin vihaamme ihmisiä.
Eiväthän he kaikki voi olla pahoja.
Maailma on hyväkin paikka.
Maailmako?
Oliko maailma ikinä hyvä sinulle?
Minulle ei.
Onko kaikki hyvin?
Luulisin.
Ja nyt…
Onko minulla myös sinun voimasi?
Onko minulla mitään erityisvoimia?
No, mitäs nyt sitten?
Mitäkö nyt? Me menemme ja tapamme.
Mutta…
Ihanko kenet vain?
Voimmeko -
valita jonkun?
Jos haluat tappaa jonkun tietyn, niin hyvä.
Miltä tuntui?
Mahtavalta.
Ensin hän näki minusta vilauksen, sitten hän kääntyi ympäri.
Olin jo poissa.
Hän ei ikinä saa tietää, kuvitteliko hän minut vai ei.
Aivan kuten halusitkin, eikö?
Pidätkö siis siitä? -Pidän.
Näetkös?
Minähän sanoin, että hetki hetkeltä sen tuntee enemmän ja enemmän.
Vaisto.
Ihan siistiä, että olemme nyt pahiksia,
ja että teemme, mitä teemme.
Ja että voimme ensin vähän kohottaa jännitystä.
Pelotella hiukan. -Totta kai voimme.
Harkitsin jopa -
karjumista jollain karmivalla tavalla,
mutta en sitten jotenkin kyennytkään.
Näinkö?
Nimenomaan.
Enemmän vatsasta.
Kyllä sinä vielä opit.
Mennään tappamaan se paskiainen. Hän ansaitsee sen.
Mitä hän teki?
Hän on paha mies. Ihan aito kunnon mulkku.
Revitään sitten hänen päänsä irti, tai jotain sellaista.
Miten haluat tappaa hänet?
Ehkä puukolla.
Klassikko.
Kyllä sekin käy.
No niin. Kytketään häneltä sähköt pois.
Hiljaa! Hys.
Odota.
Kaappi!
Heti, kun hän katsoo kaappiin, hyppäämme hänen kimppuunsa.
Entä, jos hän ei katso?
Kyllä hän katsoo. Aina ne katsovat.
Täytyy vain…
Noin!
Perkele.
Jake, senkin huoranarttu, ole hiljaa!
No, miten minun tulikasteeni sujui?
Olet ihmeellinen.
Niin sinäkin.
Voinko kysyä yhtä asiaa?
Totta kai.
Miksi minä?
Koska -
heti, kun näin sinut ensi kertaa,
minulle tuli tunne,
että sinä ja minä -
olemme hyvin samanlaisia.
Myöhemmin kävi ilmi, että se on totta.
Oli kuin olisin nähnyt itseni sinun silmissäsi.
Kiitos.
Mistä hyvästä?
Enimmäkseen siitä,
että sait minut tuntemaan, että löysin paikkani maailmassa.
Koiruli.
Tapa se.
Tee se nyt.
Hyvä on.
Mitäs sitten?
Vapautetaan läskit. Heistä voi olla hyötyä.
Meillä on paljon töitä maailmanlopun alullepanossa.
Ensin täällä paikallisesti, ja sitten… Kuka tietää?
Tule.
Katso, tuo on työhuoneeni.
Tule.
Hei, nouskaa. Olette vapaita.
Mikseivät he nouse?
Inhoan tuota narttua. -Minä hoitelen hänet.
Helvetti, Adaś!
Ei…
Tapa hänet!
Ei!
Pyydän!
En pysty siihen!
Sinun täytyy tappaa hänet nyt heti!
En voi!
Tässä pieni muisto. Kun kerran pidit hänestä niin kovasti.
En pitänyt hänestä.
Ei tässä siitä ole kyse.
Mistä sitten on kyse?
Ei mistään. -Ei mistään, vai?
Eikö mistään?
Te miehet olette kaikki samanlaisia.
Mutta minä rakastan sinua.
Et rakasta! Jos rakastaisit, olisit tappanut hänet.
Älä sano noin.
Tiedätkö mitä?
Olet heikko. Olet petturi ja valehtelija.
Mieti käytöstäsi.
Mistä sinä puhut?
Mitä minä tein?
METSÄLEIRI: OSA 2
Tekstitys: Otto Nuoranne