‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Petrecerea s-a terminat!
‎M-ai salvat.
‎Eroul meu!
‎Te iubesc!
‎IUBIRE.PL ‎AI ZERO COMPATIBILITĂȚI
‎SERGENTUL WALDEMAR
‎- Alo? ‎- De ce nu răspunzi când te sun?
‎Nu am auzit. Ce s-a întâmplat?
‎În drum spre serviciu, ia și doi hotdogi!
‎- Și ceva de băut. ‎- Bine.
‎Unul cu muștar și ketchup, ‎unul cu maioneză.
‎Bine. Altceva?
‎Asta e tot.
‎Ajung la…
‎AI DREPTUL SĂ PĂSTREZI TĂCEREA… ‎PE VECIE
‎POLIȚISTUL MANIAC
‎MAGAZIN ALIMENTAR
‎'Neața!
‎Două sticle de suc de portocale
‎și doi hotdogi, ‎unul cu ketchup și muștar,
‎unul cu maioneză și…
‎Le împachetez singur.
‎Cât costă?
‎Douăzeci de zloți.
‎Ce dracu' cauți aici?
‎Afară!
‎Poftiți 20 de zloți!
‎Și încă ceva.
‎Există Legea Protecției ‎Drepturilor Animalelor,
‎din august 1997.
‎Dacă văd că vă mai loviți câinele,
‎vă duc la secție.
‎Ați înțeles? ‎Vedem acolo cât de curajos sunteți.
‎Cară-te!
‎POLIȚIA
‎- Servus! ‎- Bună!
‎Ți-am adus suc de portocale.
‎Nu beau suc de portocale.
‎Bine.
‎Servus!
‎- V-am adus cumpărăturile. ‎- Adu-le aici!
‎Unul cu muștar și ketchup.
‎Unul cu maioneză.
‎Două sticle de suc de portocale.
‎E proaspăt?
‎E de azi.
‎Ce s-a întâmplat aici?
‎S-a întâmplat ceva aseară?
‎Cine e în celule?
‎Dle sergent, nu-mi spuneți nimic?
‎Ieri a venit fata aia aici.
‎Cea din celulă.
‎Era murdară, plină de sânge
‎și i se citea nebunia în ochi.
‎A început să bălmăjească ceva ‎despre meteori sau meteoriți.
‎A zis că toți prietenii ei sunt morți,
‎uciși de niște criminali grași.
‎Și că i-a ucis pe grași ca să se răzbune.
‎Cică l-a tăiat pe unul cu maceta ‎și l-a călcat pe celălalt cu mașina.
‎Zic „cică” ‎fiindcă și grașii sunt tot aici, închiși.
‎Ne-am dus acolo, la cabană.
‎Și, într-adevăr, era un tip gras,
‎așa că l-am săltat.
‎După mai puțin de o oră,
‎Mariusz și fratele lui ‎l-au adus pe celălalt gras,
‎fiindcă l-au întâlnit pe drum.
‎Și acum avem câteva cadavre.
‎Inclusiv un polițist ‎dintr-o comunitate din apropiere.
‎Ceva nu se leagă.
‎Tu înțelegi ceva?
‎Măiculiță!
‎Într-adevăr.
‎Să sunăm la sediul regional?
‎Poate am sunat deja.
‎Ați sunat la regională?
‎La Poliția Centrală. Tu ai ceva cu mine?
‎Nu, întrebam și eu. ‎E bine că ați sunat la Centrală.
‎Ce-au zis?
‎Că vor trimite forțele speciale ‎din capitală.
‎Forțele speciale?
‎Da, forțele speciale. Nu știi ce sunt?
‎Știu că sunt forțe speciale…
‎- Când vin? ‎- Nu știu.
‎Astă-seară sau mâine-dimineață.
‎Azi e ziua arhiepiscopului. ‎Miniștrii sunt la petrecerea lui,
‎iar forțele speciale îi protejează.
‎FORȚA ÎL CARACTERIZEAZĂ
‎Ce altceva vrei să știi?
‎Dvs. și Wanessa i-ați arestat pe grași?
‎- Da. ‎- Sunt uriași.
‎După câteva bastoane și electrocutări, ‎erau ca niște mielușei.
‎Hei!
‎Vrei o gură?
‎E apă.
‎Eu sunt Adam.
‎Sunt agent de poliție aici.
‎Da.
‎Zosia.
‎Da, am auzit.
‎Mulțumesc!
‎Dacă ai nevoie de ceva, ‎mă poți striga oricând. Bine?
‎Închizi tu pe urmă. Sus!
‎Ridică-te!
‎Întoarce-te! Mâinile, te rog!
‎Ce se întâmplă?
‎Vizităm locul crimei.
‎Haide!
‎Închide!
‎Auzi?
‎Dă-mi notițele de la interogatoriu!
‎Și șapca.
‎Când termini raportul, ‎trimite-l la Varșovia!
‎Să vin cu tine? Te-aș putea ajuta.
‎Nu. Termini raportul și ești liberă.
‎Haide!
‎DUMNEZEU, ONOARE, PATRIE
‎Te rog, intră! Acum, te rog!
‎Te rog, intră! Ce ți-am spus?
‎Intră, te rog!
‎Te rog!
‎Suntem aici ‎și îmi vei spune exact ce s-a întâmplat.
‎De la început.
‎Cine a ajuns primul, cine a ajuns ultimul,
‎cum ați intrat, ‎ce ați atins și ce ați luat.
‎Și când v-ați dus în pivniță.
‎Te ascult.
‎Domnișoara Iza,
‎ghida noastră, a intrat prima.
‎„Domnișoara Iza, prima.”
‎Bine. De unde a apărut maceta?
‎Și cuțitul cu care a fost înjunghiat ‎prietenul vostru?
‎Îl chema… Jurek? Julek.
‎Ei bine?
‎Fir-ar să fie! Întoarce-te!
‎Întoarce-te!
‎Stai jos!
‎Vin imediat.
‎Futu-i!
‎Mă auzi?
‎E cineva?
‎Ce dracu', Zosia!
‎- Mulțumesc! ‎- Cu plăcere.
‎E ciudat că nu s-au întors încă.
‎Nu-i așa?
‎Sună-l pe Waldek!
‎Ați apelat căsuța vocală…
‎E închis.
‎Sau poate nu au semnal acolo.
‎Încerc prin stație.
‎Dle sergent Waldek, aici Adam Adamiec.
‎Răspundeți! Terminat.
‎Dle sergent Waldek, răspundeți imediat! ‎Aici Adam.
‎Terminat.
‎Dle sergent, e totul în regulă? Terminat.
‎Nu răspunde.
‎Bine. Poate te duci până acolo.
‎Prefer să nu merg singur.
‎Încă n-am terminat raportul.
‎Te aștept.
‎Ce naiba!
‎Wanessa, de ce te superi?
‎Există niște norme de siguranță, nu?
‎Există un articol în regulamentul ‎privind sănătatea și siguranța…
‎Mișcă-ți fundul!
‎Să pornesc sirenele? Le pornesc.
‎Astăzi…
‎Arăți bine.
‎Zic și eu.
‎Luminează-mi!
‎Domnule sergent?
‎Waldek!
‎Waldek?
‎Ce?
‎Iisuse Hristoase!
‎Nu…
‎Hai să ne întoarcem la secție! Haide!
‎Lasă-mă în pace!
‎Wanessa!
‎Mai știi ce a spus Waldek?
‎Vin forțele speciale, nu?
‎Ne întoarcem, îi așteptăm ‎și apoi revenim cu ei aici.
‎- Haide! ‎- Ești un papă-lapte!
‎Papă-lapte?
‎Ajung de-abia diseară sau mâine-dimineață.
‎Ce se întâmplă până dimineață? ‎Vor mai muri și alți oameni.
‎Adună-te! Noi suntem poliția.
‎Nu ne ascundem așteptând întăriri ‎cât timp e curva aia ucigașă pe-aici.
‎Trebuie s-o prindem!
‎Dar de ce? Pentru ce?
‎Ce dracu'? Cătușele sunt aici, ‎ea nu e și sergentul e mort.
‎Gândește și tu!
‎Asta facem!
‎E datoria noastră. ‎Ții minte jurământul depus?
‎„Vom apăra comunitatea cu riscul vieții!”
‎Nu contează jurământul meu. ‎Waldek a fost rupt în două.
‎Nu poți face chiar orice, ‎nu suntem în ‎Miami Vice. ‎Haide!
‎- Îi așteptăm și ne întoarcem. ‎- Nu mă atinge!
‎Scuze!
‎Dar e întuneric și suntem singuri. ‎Nu ne descurcăm.
‎Nu suntem singuri.
‎E și Forța de Apărare Teritorială.
‎Cărțile îmi arată că…
‎Nu e doar la picioare. ‎Cred că e ceva mult mai rău.
‎Ar putea fi și o tumoare pe creier.
‎Nu e nevoie să mergi la doctor.
‎Îți spun, Jarosław,
‎dacă intri pe site-ul meu, ‎www.ghicitorulPablo.pl,
‎găsești unguente speciale ‎cu cele mai bune ierburi, cu ginseng…
‎Răspunzi?
‎…și cu frunze de bambus, ‎care sunt excelente pentru toate bolile.
‎Am înțeles. Mulțumesc mult!
‎Voiam să vă întreb ceva despre picioare, ‎căci și ele mă dor.
‎Cărțile îmi spun ‎că poate fi de la coloana vertebrală.
‎Alo!
‎Bine.
‎Pregătește-te de acțiune!
‎Oamenii erau mai omenoși înainte.
‎Când totul era analog.
‎Dar acum?
‎Toată tehnologia asta ‎ne-a făcut să fim singuri.
‎Atât de singuri!
‎Și frustrați.
‎Toată ziua navigăm pe internet ‎de pe telefoane și computere,
‎comentând ce fac alții.
‎Acesta e acum cel mai popular sport.
‎Ura practicată online!
‎Paștele mă-sii!
‎Gata cu valorile, ‎sentimentele, sensibilitatea!
‎Pe vremuri, contau cuvântul dat ‎și respectul. Iar acum?
‎Sărim unii la gâtul celorlalți.
‎Ne luăm gâtul prin toate aplicațiile ‎de scris mesaje. La naiba!
‎Ce mama dracului!
‎Dacă nu adaugi un emoji, ‎cineva se simte jignit
‎fiindcă nu-ți înțelege gluma sau intenția!
‎E bolnăvicios.
‎Lumea s-a îmbolnăvit.
‎Dar o voi vindeca.
‎De asta am înființat tabăra asta.
‎Fiindcă nu sunt de acord.
‎Adrenalina!
‎Da! Ăsta-i adevărul.
‎E purul adevăr.
‎Ce e asta? Copiii tăi ne joacă farse?
‎Cum ar putea? Tabăra e goală.
‎Au plecat în excursie.
‎E o siguranță sau un scurtcircuit.
‎Apropo, pantalonii de camuflaj…
‎Mă întorc imediat!
‎Grăbește-te!
‎La dracu'!
‎Robert?
‎La dracu'!
‎La naiba!
‎Futu-i!
‎Mama mă-sii!
‎Am ajuns.
‎A fugit într-acolo. Pe acolo.
‎Acolo e tabăra celor ‎offline.
‎De unde știi că a fugit înainte ‎și n-a făcut stânga sau dreapta?
‎- Nu te băga! ‎- Ne luăm după urme.
‎Ne pricepem.
‎Să mergem!
‎Curaj, frăție, responsabilitate.
‎Asta ne definește.
‎#Teritorialii.
‎Nu are logică.
‎Mișcă-te! E un ordin!
‎Wanessa, cine urmărește un ucigaș ‎în pădure și-o caută cu lumânarea.
‎Ți-ai ales prost cariera?
‎Așa se pare.
‎Ce naiba a fost în capul meu?
‎Ne-ar trebui de trei, cinci ‎sau zece ori mai mulți oameni.
‎Și un elicopter!
‎Taci!
‎Și un reflector!
‎Liniște, ce dracu'!
‎A fugit pe aici. Adu capcana!
‎Ține lanterna!
‎Când va fi prinsă în asta, ‎fugara nu va mai avea scăpare.
‎- De unde știi că se va întoarce pe aici? ‎- Dacă se pierde, se întoarce aici.
‎Și dă fie de noi, fie de capcană.
‎Lupii observă adesea vânătorul, ‎îl înconjoară
‎și apoi îi merg pe urme.
‎Vânătorul crede că urmărește lupul, ‎dar lupul e cel care îl urmărește.
‎Iar atunci, capcanele…
‎sunt grozave.
‎Da, dar ea nu e lup.
‎Ce știi tu despre muncă de teren, ‎vânătoare sau urmărire? Nimic.
‎Pune capcana 20 de metri mai la est!
‎Adaś!
‎Dacă nu ai nimic de zis, ține-ți gura!
‎Ești enervant.
‎Treisprezece, 14, 15, 16, 17, 18, 19.
‎Douăzeci.
‎Bărbații!
‎Mariusz?
‎Sławek?
‎Sławek!
‎Iisuse Hristoase! Sławek!
‎Paștele mă-sii!
‎- Stai jos aici! ‎- Ce?
‎- Stai jos! ‎- Ce?
‎- Uite, stai jos! ‎- La dracu'!
‎Doamne! N-ai… ‎Trebuie să-l bandajăm cumva.
‎Bine, stai! Așa.
‎Iisuse, nu!
‎Nu!
‎Gata, ne întoarcem. Mă auzi?
‎Chem ambulanța.
‎Dar nu suntem mai aproape de tabără acum?
‎- Ce? Nu știu. ‎- E la fel. Poate mai aproape.
‎- Sławcio! ‎- Alo!
‎Agentul Adamiec din Baranowo.
‎Avem un coleg cu mâinile tăiate…
‎La tabăra Adrenalina.
‎Da, în tabără.
‎La tabăra numită „Adrenalina”.
‎Da. Mulțumesc!
‎- Bine. Vine ambulanța. ‎- Repede, ridicați-l!
‎- Ajutați-l! ‎- Să mergem!
‎- Ajută-ți fratele! ‎- Hai repede!
‎La naiba!
‎- Unde e Mariusz? Unde e? ‎- Sunt aici.
‎Ia-le! Poate i le vor coase la loc.
‎Uitați! Aici e.
‎Rezistă, frate! Ajungi repede la spital.
‎E cineva?
‎La dracu'!
‎Nu!
‎Acum ce facem?
‎Ce facem?
‎Taci! Mă gândesc.
‎La ce? Fratele meu e pe moarte!
‎Știu! La naiba!
‎Trebuie să fie o trusă de prim-ajutor. ‎Are o cruce roșie pe ea.
‎Taci!
‎Doar eu știu ce trebuie făcut.
‎Atunci fă ceva pentru fratele meu!
‎- Rezistă, frate! ‎- Taci din gură!
‎Vorbesc cu fratele meu!
‎- Ce a fost asta? ‎- Iute, înapoi în cabană!
‎Treceți în cabană! Deschide!
‎Futu-i!
‎Puneți-l acolo!
‎Aici.
‎Cu grijă!
‎Aici.
‎Rezistă, frate! Vei reuși. ‎Ai cuvântul meu. Rezistă!
‎Puneți-i ceva sub cap!
‎Hai să-l întindem!
‎Adaś!
‎Încet!
‎Ce era asta? Ce ai văzut?
‎Adaś!
‎Ea era. Fata aceea, Zosia.
‎Dar arăta…
‎ca…
‎Ca ce?
‎Ca cei grași din celulă.
‎Și…
‎Și ce?
‎Nu știu.
‎Stai!
‎Janeczka?
‎Wanessa!
‎Ce cauți aici?
‎Adaś…
‎Eram cu Oliwier.
‎Deodată, s-a stins lumina ‎și el s-a dus să verifice.
‎Și am auzit ceva de genul…
‎Nu știu ce dracu' era.
‎M-am panicat și nu am știut ce să fac.
‎Am intrat în dulap și sunt aici de o oră.
‎Bună, Mariusz!
‎Bună, Janeczka!
‎Sławek?
‎Nu mai respiră.
‎Sławek?
‎Sławcio!
‎- Îl duc pe Sławek acasă. ‎- Cum adică acasă?
‎- Cu ambulanța. ‎- Nici vorbă!
‎Nu iese nimeni! Așteptăm întăriri.
‎Ce întăriri?
‎Vin forțele speciale din capitală.
‎Mă gândeam să chemăm poliția.
‎Voi sunteți poliția, ‎deci pe cine să chemăm?
‎Vin mai târziu sau mâine-dimineață.
‎- N-are rost s-așteptăm. ‎- Nimic n-are rost!
‎- Mă duc acasă. Ajută-mă, Adaś! ‎- Nu poți pleca!
‎Trebuie să terminăm ce am început.
‎Ce să termin? Fratele meu e mort!
‎Cine e de vină pentru asta? ‎Nu vrei s-o omori?
‎Suntem înarmați și instruiți.
‎- Avem un avantaj. ‎- Nu prea pare.
‎Ce avantaj?
‎Ne baricadăm ‎și stăm liniștiți până dimineață!
‎- Ce mai polițist ești! ‎- Responsabil…
‎Pe naiba! Ești un căcăcios!
‎Eu am plecat.
‎- Nu! ‎- Nu pleci nicăieri.
‎- Nu-mi spune ce să fac! ‎- Sunt de la poliție. Lasă prosteala!
‎- Sunteți doi papă-lapte. ‎- Să nu ne certăm, bine?
‎Sau să ne vedem de treaba noastră!
‎Sau să ascultați de superiori!
‎Mă lași? Ești un agent amărât!
‎Trebuie să ne punem de acord.
‎Trebuie să fim la unison pe timp de criză.
‎- Să uităm ceea ce ne separă, înțelegeți? ‎- Exact.
‎- Ce curvă deșteaptă! ‎- Hei!
‎Să nu mă faci proastă!
‎- Spun lucrurilor pe nume. ‎- Nu sunt un lucru.
‎Poate sunt curvă, dar una emancipată.
‎Dar tu? Tu cine ești?
‎Un patriot polonez
‎cu o svastică pe piept.
‎- Idiotule! ‎- Poate sunt idiot.
‎Dar măcar nu am SIDA!
‎Nici eu nu am SIDA.
‎Și ai o sculă mică!
‎- Ce ai zis? ‎- M-ai auzit.
‎Încetați cu toții!
‎Nu!
‎Nu! Haide!
‎Oameni buni!
‎Ce faceți?
‎Ca să supraviețuim, ‎trebuie să rămânem împreună.
‎Janeczka are perfectă dreptate.
‎Dacă ne despărțim
‎și o ia unul la stânga, unul la dreapta,
‎tu iei ambulanța și tu cine știe ce faci,
‎vom muri cu toții!
‎- Dați dovadă… ‎- De bune maniere!
‎De empatie.
‎Empatie.
‎Bine, îmi pare rău.
‎Și mie. Nu e chiar așa de mică.
‎Scuze!
‎Îmi pare rău.
‎Și…
‎de acum încolo rămânem împreună, da?
‎Suntem aici. Ambulanța e aici. ‎Aici e copacul cel mare. Aici, corturile.
‎Iată planul.
‎Ocupăm poziții strategice.
‎Eu mă duc la cantină. Adaś, pe ambulanță.
‎Mariusz, tu intri în cort. ‎Ne ascundem și așteptăm.
‎Din aceste puncte se vede excelent.
‎Așteptăm, cu momeala la mijloc, la vedere.
‎E o capcană clasică a poliției.
‎Și când apare târfa aia,
‎momeala se adăpostește ‎și noi tragem din toate direcțiile.
‎Asta e tot, cazul se închide.
‎Tu vrei să te ascunzi ca lașul, ‎așteptând salvarea.
‎- Și dacă nu vine? ‎- O va face.
‎De unde știi?
‎Simt. Instinct de polițist, bine?
‎O să meargă. Credeți-mă!
‎Eu sunt aici, iar Adaś, acolo.
‎Tu ești aici.
‎O prindem la mijloc.
‎Dar cine va fi momeala?
‎Nu.
‎Este exclus.
‎Nici moartă!
‎Scuze!
‎Janeczka!
‎Unde te duci?
‎Nu-l văd pe Mariusz.
‎Rămâi pe loc!
‎Taci! Du-te înapoi la locul tău!
‎Wanessa!
‎Mariusz?
‎Wanessa!
‎- Ce faci? ‎- Încetează!
‎- Nu trage orbește! ‎- Hai s-o urmărim!
‎- Dă-mi drumul! Ce faci? Boule! ‎- Gata!
‎Nu ți-am zis ‎să ne baricadăm și să așteptăm?
‎Nimeni nu mă ascultă niciodată.
‎De ce? ‎„Adaś? Papagalul ăla nu știe nimic.”
‎„Instinct de polițist?” ‎„Capcană a poliției?” S-a dus capcana ta!
‎Janeczka și Mariusz sunt morți. Futu-i!
‎Și Mariusz e mort?
‎Dacă n-ar fi fost mort, ‎ne-ar fi ajutat cumva.
‎Ar fi reacționat, ar fi tras.
‎Doar gura e de tine.
‎Ești o căpoasă. O cobră în fustă.
‎Mesia poliției poloneze. ‎La ce ne-a ajutat?
‎- La nimic! ‎- Nu mai țipa la mine!
‎Toți sunt morți. Nu înțelegi?
‎Noi urmăm!
‎Îmi pare rău.
‎Bine. Și mie îmi pare rău.
‎Chestia e că aș vrea să mai trăiesc puțin.
‎Și să trăiești și tu.
‎Bine?
‎Bine.
‎Să nu continuăm așa! ‎Trebuie să fim mai rezonabili, bine?
‎Îmi pare rău.
‎Bună!
‎Ce mi se întâmplă?
‎De ce știu să vorbesc limba asta?
‎Îți voi explica totul.
‎Aici agentul Kowalczyk. Terminat.
‎Mă recepționați?
‎Răspundeți imediat, vă implor!
‎Sergentul Waldek e mort. Toți sunt morți.
‎Mă aude dracului cineva?
‎A fost odată o bucată din Lună
‎care a căzut din cer.
‎Răul a ieșit din piatră
‎și a intrat în mine.
‎Iar acum e și în tine.
‎Cam asta s-a întâmplat.
‎Acum suntem malefici.
‎Suntem monștri.
‎Ucidem oameni.
‎Mamă!
‎Și de ce ucidem?
‎Pentru că suntem monștri.
‎Asta nu e o motivație prea complexă.
‎Asta e natura noastră.
‎E un instinct.
‎Cu timpul, îl vei simți ‎și îl vei înțelege mai bine.
‎Și te vei redescoperi.
‎E tare, o să vezi.
‎În plus, răul e o noțiune subiectivă.
‎Oamenii sunt răi.
‎Răul e înrădăcinat în firea lor.
‎Specia lor trebuia anihilată de mult.
‎Iar noi
‎vom rezolva problema asta și-i vom ucide.
‎Fiindcă amândoi urâm oamenii.
‎Dar…
‎poate că nu toți sunt răi.
‎Iar lumea e și un loc bun.
‎Lumea?
‎A fost vreodată lumea bună cu tine?
‎Cu mine n-a fost.
‎Ești bine?
‎Așa cred.
‎Și acum…
‎am și eu puterea ta?
‎Am vreo putere specială?
‎Și…
‎acum ce facem?
‎Ce facem? Mergem și omorâm.
‎Păi…
‎Chiar așa, pe oricine?
‎Putem…
‎să alegem pe cineva anume?
‎Dacă vrei să omori pe cineva anume, ‎e minunat.
‎Cum a fost?
‎Super!
‎Mai întâi m-a văzut, apoi s-a întors.
‎Iar eu plecasem deja. Nu va ști niciodată ‎dacă și-a imaginat sau nu.
‎Exact cum ai vrut, nu?
‎Deci ți-a plăcut?
‎Da.
‎Vezi? Ți-am spus eu.
‎Cu timpul, îl vei simți tot mai mult.
‎Instinctul.
‎Ce tare că acum suntem malefici
‎și că facem ceea ce facem!
‎Și că putem crea puțin suspans înainte.
‎Să-i speriem puțin.
‎Sigur că poți.
‎Chiar mă gândeam
‎cum să scot un urlet mai ciudat,
‎dar nu am reușit.
‎Așa?
‎Exact.
‎Mai din vintre.
‎O să înveți.
‎Hai să-l omorâm pe nenorocit!
‎O merită.
‎Ce a făcut?
‎E un om rău.
‎Un adevărat nenorocit.
‎Ar trebui să-i smulgem capul de pe umeri.
‎Cum vrei să-l omori?
‎Poate cu un cuțit.
‎Ceva clasic.
‎E bine și așa.
‎Bine. Hai să-i oprim curentul!
‎Liniște! Taci!
‎Stai!
‎Dulapul!
‎Cum se uită în dulap, sărim pe el.
‎Și dacă nu se uită?
‎O va face. Întotdeauna se uită.
‎Trebuie doar să…
‎Uite!
‎La naiba!
‎Jakey, târfă nenorocită, taci odată!
‎Cum a fost…
‎botezul meu de foc?
‎Ești extraordinară.
‎Și tu.
‎Pot să te întreb ceva?
‎Sigur că da.
‎De ce eu?
‎Pentru că…
‎de când
‎te-am văzut
‎prima oară,
‎am avut senzația
‎că noi doi…
‎semănăm foarte mult.
‎Și mai târziu s-a dovedit
‎că e adevărat.
‎Practic, parcă mă vedeam pe mine ‎în ochii tăi.
‎Mulțumesc!
‎Pentru ce?
‎Mai ales pentru…
‎Pentru că m-ai făcut să simt ‎că mi-am găsit un loc al meu pe lume.
‎Cățelușul.
‎Omoară-l!
‎Nu!
‎Bine.
‎Ce urmează?
‎Îi vom elibera pe cei doi grași, ‎ne-ar putea fi de folos.
‎Avem mult de lucru
‎pentru a porni Apocalipsa.
‎Întâi aici, local, apoi cine știe?
‎Haide!
‎Uite, aici e biroul meu.
‎Haide!
‎Ridicați-vă!
‎Sunteți liberi.
‎De ce nu se ridică?
‎O urăsc pe târfa aia.
‎Mă ocup eu de ea.
‎Ce dracu', Adaś?
‎Adaś!
‎Nu…
‎Ucide-o!
‎Nu!
‎Te rog!
‎Nu pot!
‎Trebuie s-o ucizi chiar acum!
‎Nu pot!
‎Uite un suvenir.
‎Dacă tot ți-a plăcut atât de mult.
‎Nu-mi plăcea de ea.
‎Nu era vorba despre asta.
‎Dar despre ce?
‎Nimic.
‎Nimic?
‎Voi, bărbații,
‎sunteți toți la fel.
‎Dar eu…
‎te iubesc.
‎Nu mă iubești.
‎Dacă m-ai fi iubit, ai fi ucis-o.
‎Nu vorbi așa!
‎Știi ceva?
‎Ești slab. Ești un ipocrit și un mincinos.
‎Gândește-te la comportamentul tău!
‎Despre ce vorbești?
‎Ce am făcut?
‎Subtitrarea: George Georgescu