VENÈCIA
Disculpi, el catàleg.
Signore, benvingut a Venècia.
Gràcies.
Em prova haver tornat.
Com anem, equip?
Tenim el xampany en gel, així que anem per feina.
No, grazie.
Agafi'n! Són d'allò més esplèndides.
No, gràcies.
- Quin ambient hi ha a l'auditori? - Dinou milions!
De rics.
El meu ambient preferit.
Dinou milions a Londres.
A la una.
A les dues.
Venut!
Gràcies.
Ara els demano que parin atenció al pròxim article.
L'article número 235 és un quadre de Kehinde Wiley titulat El Preludi.
Algú en dona set milions?
En posició, a Londres?
Informo des del Tàmesi.
M'estic posicionant a prop de la ubicació.
Treballes per Uber Boat ara?
No et desconcentris.
A la una.
Molt bé, doncs. Ensenyem-los què és l'art de debò.
Venut per onze milions al senyor Mollsen a Venècia.
Ah, genial. El petit tecnòleg té una joguina nova.
El Kehinde Wiley bat un altre rècord,
juntament amb l'obra de Hirst i de Franz Marc.
Ross.
Policia. Unitat de Patrimoni Cultural.
Stefano, hi sou?
Sí, som aquí.
La policia local està en posició.
Si en Cyrus intenta pispar res, tindrà una sorpresa.
Senyores i senyors, és un plaer presentar-los l'N8.
Com ja saben, l'artista digital ha mantingut l'anonimat tota la carrera.
Però avui ha vingut per subhastar un NFT d'edició única.
És aquí, entre els postors.
Ni tan sols porta màscara.
És com si digués: "Aquí em teniu."
Com anirà, això, Cyrus?
El Wiley és massa difícil de transportar, els Warhols estan passats de moda.
Almenys sabem que no robarà l'NFT.
No és material.
I ara tinc l'honor de presentar-los l'Egoretrat de l'N8.
Composta per 482 càmeres,
aquesta màscara crearà l'NFT.
Inspirat en Vincent van Gogh,
la peça d'art digital es generarà des d'una emissió en directe de 30 segons.
Un cop s'hagi completat, l'NFT haurà capturat el moment de la venda,
la qual cosa inclourà el comprador.
Tenim alguna oferta inicial?
Dotze milions.
Què?
Corre, busca la paleta 1305.
Està registrada a nom de John Bratby.
Merda. Sap que som aquí.
Com ho saps?
Era un britànic de mitjan segle, pintava sobre la vida domèstica.
I què té a veure amb nosaltres?
Visc en el seu antic estudi.
Dotze milions.
Dotze milions és l'oferta inicial.
Tretze milions a Londres.
Quinze. En tenim quinze a Venècia.
- Setze i mig. - Setze i mig.
Disset milions.
Disset i mig.
Benvingut a l'aposta, Sr. Sage.
Divuit milions!
Dinou.
Vint milions.
Vint milions de dòlars a Venècia.
A la una.
A les dues.
Esteu a punt?
Sí.
Venut.
Endavant.
Ja ha començat. Hem d'entrar.
Anem!
Va!
Stefano, som-hi!
Abandonin l'edifici per la sortida més propera.
Gràcies, Stewart.
N8, em sap molt de greu el desconcert. L'escortaré fora.
Un moment. M'acabo de gastar vint milions. Vull el meu NFT.
Podem fer la transferència a l'oficina.
I si ho fem al meu iot?
Sí, entesos.
Vingui amb mi.
Interpol. Unitat de Patrimoni Cultural. La subhasta està sent subjecte a robatori.
- Què? - Hem de protegir les obres d'art. Ara!
Ja el tinc.
On és el iot?
Aquesta barca ens portarà al iot.
Ross, i si en Cyrus va al darrere de l'NFT?
Però no l'ha comprat?
Per vint milions? No té tants diners. És una estafa.
Però un NFT només es pot robar...
Robant el codi d'accés, i això només es pot fer robant l'artista.
PROFUNDITAT
Stefano, necessito una barca al moll.
Sí, de seguida.
No els perdis de vista.
ACTIVANT LES ULLERES DE RA BOMBERS DE VENÈCIA
ALARMA D'INCENDIS
És hora de jugar.
Para! Vigila!
Ens venen a l'encalç.
- Què? - Són fans seus?
Anem!
Segur que això no és perillós?
ACCÉS D'USUARI: AUTORITZAT
Més ràpid!
No! A la dreta!
Va!
Ben fet, companys.
Emet una alerta de desaparició per a l'N8.
CYRUS: EL CAP
CAMILA: LA PILOT
ALARMA D'INCENDIS
MI-SUN: LA HACKER
MAGNUS: EL LLADRE DE CAIXES FORTES
LUKE: L'ENGINYER
Gràcies.
Ah, genial.
Ja es pot treure la màscara.
Pot confiar en nosaltres.
Som-hi. Li pagarem.
Un plaer fer negocis amb vostè.
Vint milions!
- Enhorabona, N8! - Enhorabona!
Molt bé, col·lega. Fem un brindis!
Al·lucina!
Tens alguna seqüència de l'N8?
Estava en bucle, així que només tenim els últims 30 segons.
Aquí tenim un angle.
Para. Retrocedeix uns segons.
Amplia la imatge de l'altre postor.
El bastó. Ves enrere.
Reprodueix-ho.
Para. Torna enrere.
Altre cop.
És una coixesa falsa.
Busca'm el postor 1099.
L'aclamat artista N8 ha desaparegut aquest matí
després d'una subhasta a Venècia ahir a la nit.
Segons s'informa, les càmeres de l'artista han capturat el seu propi segrest.
La Interpol ha emès una alerta i demana que si algú té informació
sobre el seu parador, que contacti amb la policia local.
Mira, ets tu.
La gent creu que he desaparegut?
No vau avisar als de la subhasta?
Oh, merda.
Merda.
Collons, m'heu raptat.
- Au, va! - Et sents raptat?
No.
Qui és vostè, Sr. Bratby?
Doncs mira, N8, el meu equip i jo
som verdaders amants de l'art.
- Ens encanten els quadres. - Les videoinstal·lacions.
L'escultura.
A mi la fotografia.
L'art de carrer, potser.
Però mai no hem robat cap NFT.
O sigui que sou lladres?
Recuperem obres d'art de propietaris que no en són dignes.
I mentre jo duia la Interpol a fer un viatge...
Els altres eren a Londres recuperant un Van Gogh.
Però vau comprar el meu NFT, oi? Vaig veure...
Una transacció legal.
Vam prevendre el Van Gogh al mercat il·legal per 20 milions.
Suficient per pagar l'NFT.
I per què heu fingit el meu segrest?
És un manlleu.
D'un humà.
Leonardo da Vinci va vendre La Gioconda per 25.000 dòlars
i a ningú li va importar una merda durant 400 anys fins que el van robar.
El somriure ara val 860 milions de dòlars perquè té una història sonada al darrere.
Com que t'hàgim manllevat.
Gràcies a la Interpol i a la publicitat gratuïta,
el món sencer es pensa que t'han raptat,
la qual cosa fa que l'NFT estigui a preu d'or.
- Per quant l'hem venut? - Hem tancat l'acord per...
VALOR DE MERCAT: 89.000.000 $
vuitanta-nou milions.
Què?
Vuitanta-nou milions.
- Què? - Renoi.
Vuitanta-nou milions de dòlars.
He superat Van Gogh?
Si els càlculs són correctes,
hem fet 42 milions de dòlars i tu, 27 milions.
Fem un brindis.
- D'acord. - Pel primer atracament d'un NFT!
- Ei! - Salut!
Salut! Ei!
Una ronda, paga en Luke! Per a tothom! Una ronda!
- No! - Sí!
On és en Denton?
Falsificació, frau, frau, blanquejament, suplantació, frau.
Robatori d'un automòbil?
Sí.
Era un Ferrari Spider del 1967.
- De quin color? - Platejat. Tauler de control marró.
Cuir de crema.
I l'has estavellat en un canal?
D'acord, és cert.
El que es guanya fàcil, es perd fàcil.
Bé, vosaltres dos us coneixeu de Chicago, eh?
Mai a la vida havia vist aquest home.
L'Oliver potser sap qui és.
Qui és l'Oliver?
Oliver!
Oliver?
Oliver!
L'Oliver no hauria estavellat el Ferrari.
És molt responsable.
Puc parlar amb l'Oliver?
No.
Molt bé. Doncs parlem de la llei RICO.
Gràcies al teu error amb el bastó,
sabem que no tenies fons per pagar l'oferta que vas fer, i és frau.
I com que superava els deu milions, podries ser extradit als Estats Units,
on compliries de vint anys fins a perpètua.
Vint anys ja és la perpètua.
I els teus amics seran acusats de segrest,
frau electrònic, suplantació d'identitat i transportació de béns robats.
M'he deixat alguna cosa?
Una mica d'alegria, potser.
Cap. Tinc una cosa.
Acaba d'arribar per a tu.
Tornem a Londres.
I ens l'emportem.
Visca.
DENTON: MESTRE DE L'ENGANY (MÉS O MENYS)
LONDRES
- En Denton continua retingut? - Qui, l'Oliver?
De veritat?
Aquest Oliver és un bon torracollons.
Gladwell.
Vine amb mi, per favor.
- Estic ocupada. - Ja.
No és una petició.
- Va tot bé? - Si anés tot bé, no tindríem feina.
Escolta, m'has de deixar el teu amic Cyrus.
No és amic meu. Què vols dir amb "deixar"?
El mateix que ell, si manllevés un Picasso.
- Li oferiré un acord. - Què?
- No. - Sí.
No! No hi tens dret. Ja sé que creus que el departament d'art és inferior.
- Ho és. - Però no m'arruïnaràs un any de feina.
És el que faré, per què no seus i ho acceptes?
Què saps d'en Lars Jorgensen?
- Que té una pila d'obres robades. - Ha fet coses molt pitjors.
Era un banquer legal
que va començar a invertir en grups terroristes, a finançar atacs
i a folrar-se venent accions sense valor en descobert.
No li importa quanta gent mori, només quant té al compte corrent.
Saps l'avió de Nova Zelanda que es va estavellar? 183 morts.
Les accions de l'aerolínia van davallar, com els passatgers.
I qui va guanyar una fortuna venent accions en descobert?
I per què no l'has detingut?
Fa anys que intento fer-ho, però no tinc res sòlid.
Tothom li té por.
Però ara tinc algú que hi col·laborava.
Aquest paio,
l'Arthur Tigue.
En Jorgensen li pagava per treballar en una cosa nova.
Jo el vaig enxampar, el vaig convertir i va cantar.
Segons aquest bocamoll, fa tractes amb els hackers de Leviathan.
Leviathan?
Planegen una mena d'atac enorme per aigua.
Els serveis públics, les preses, tot està a la xarxa.
Podrien inundar una ciutat
o assecar tot un país, si volguessin.
Moririen milions de persones.
I en Jorgensen en trauria milers de milions.
Ha venut accions i serveis públics arreu. No sabem quan ni on atacarà.
El que sí que sabem és que Leviathan vol el pagament en or.
Per ser exactes, 500 milions en or.
Ell traslladarà l'or de la cambra de Londres a Zúric d'aquí a disset dies.
- I no ho pots interceptar, perquè és... - Totalment legal...
Moure el teu propi or.
No.
- No saps què et demanaré. - Sí.
- No. - Que en Cyrus pispi l'or.
Jo no hauria dit "pispar".
Vols comptar amb ell en una operació d'aquesta envergadura?
Confiar-li 500 milions de dòlars en or?
Sí, per què no?
És un lladre, un estafador, un mentider professional.
No s'hi pot confiar.
Treballo amb agents secrets i no confio en cap.
Som tots mentiders. Tots.
- No ve d'un. - No és el mateix.
La nostra feina és fer coses i trucades que no volem fer
perquè la resta del món pugui fer vida normal.
I si no vol fer-ho?
És feina teva procurar que vulgui.
Has trigat prou.
Vols prendre alguna cosa?
Què sols prendre? Tequila de dia i vodka a la nit, no?
Em serviré jo.
El més bo és al fons.
Però no volem que triguis un any a trobar-ho. Ja t'ajudo.
Tens bon aspecte.
És força graciós que el que ha fet que els agents t'enxampin sigui un NFT.
Una mica ordinari.
A vegades, t'has d'adaptar als temps.
I para, no hem robat res. Ha estat una transacció legal.
Ja. Per descomptat.
- Tindré problemes? - Per robar un Van Gogh?
Tenim el teu comprador. Ha delatat en Denton, en Luke i en Magnus.
Ha sigut esplèndid, per cert, que pispéssiu el quadre de dins l'NFT.
Sabia que apreciaries el nostre art.
Has robat art. No n'has creat.
Continues emprenyada per allò de París?
- No parlaré d'això amb tu. - No?
- No. - Doncs esperava poder fer-ho.
- Va ser un error, entesos? Un accident. - Durant tota una setmana?
Van ser cinc dies, no una setmana.
Una setmana laboral.
I si hagués sabut qui ets i què has fet,
no hauria passat.
I tu què?
Creia que anava a sopar amb la directora de la galeria Gagosian.
- Estava d'infiltrada. - I jo.
- És diferent. - En això dissentim.
Ens vam enamorar del personatge de l'altre. Res més.
Va ser només això.
D'acord, i què fem ara?
- Has vingut a detenir-me, Abby? - Agent Gladwell.
Agent?
I no.
M'han ordenat que t'ofereixi un tracte.
Ostres.
Et deu fer ràbia, eh? Per això estàs tan emprenyada?
Quina mena d'acord?
Volem que robis una cosa.
No t'he sentit. Ho pots repetir?
- Però més lentament, aquesta vegada. - Or. Molt d'or.
Per valor de 500 milions de dòlars.
Quin és el truc?
El propietari de l'or es diu Lars Jorgensen.
El coneixes?
En conec la reputació, sí.
Hi ha persones a qui robes i altres a qui no robes.
En Lars Jorgensen els supera a tots.
Passo de l'oferta.
Tenim proves que vau robar el Van Gogh.
En Denton morirà a la presó.
Si ho fas, tu i el teu equip tindreu immunitat absoluta.
Tots els delictes, passats i presents, esborrats.
La Camila fa vuit anys que no veu la família.
L'àvia de la Mi-Sun morirà d'aquí poc. En Luke veurà el seu caniche de nou.
En Magnus podrà veure les bandes cajun del festival de jazz.
En Denton podrà tornar a casa. I tu...
Tu podràs fer
el que sigui que fas
sense haver de guardar-te les espatlles.
- I tu on quedes? - Què vols dir?
Quin paper hi tindràs?
Aquest. Et faig l'oferta i prou.
No. Si ens involucrem en tot això, tu també.
Ja sé com va, això.
Amb la Interpol implicada, si van mal dades, ens deixaran tirats.
Però si col·labores, no podran fer-ho.
Si col·laboro?
Amb el meu equip.
- La Interpol no ho permetrà. - Pregunta'ls-ho.
O no hi ha tracte.
Tens 24 hores per respondre, agent.
No.
És de la Interpol.
- Estàs sonat? - Ni de broma. Amb respecte, eh?
- Però no. - És un ardit.
Són 500 milions en or.
- Que no ens podrem quedar. - Els podrem veure.
Què voleu que digui?
O ho fem o anem a la presó. Tenen proves que vam robar el Van Gogh.
I no és que us hagi de convèncer, però és per salvar vides.
- Meravellós. - No vagis per aquí.
- Uh! - No.
No m'agrada el xantatge emocional, Cyrus.
No és xantatge emocional, és xantatge a seques.
Jo només vull dir que em mola l'ambient.
Està bé. És divertit. M'hi apunto.
És clar, perquè ets boig.
Hem de ser positius.
- No cal que diguis "no" a cada... - Pareu. No us animeu.
- Marxa d'aquí! - Marxa tu!
Ets menuda!
Ei! És l'Oliver!
Oliver.
M'encanta l'Oliver.
Agent Gladwell,
li volia presentar l'Oliver.
Caram, m'han parlat molt de tu.
- És el meu favorit. - I l'Steve?
Fa por.
Bé, l'agent Gladwell té la paraula. Pareu atenció.
- Per què? - Perquè ens ha enxampat.
Sap el que es fa. Endavant.
Gràcies.
D'acord.
D'aquí a disset dies, en Lars Jorgensen traspassarà
cinc-cents milions en lingots d'or del banc de Londres a Zúric.
Brutal.
Els lingots estaran entaforats en una caixa de mig metre quadrat.
Pes total: deu tones.
Es transportarà en camió del banc a l'aeroport de Heathrow sota vigilància
i es carregarà en un avió comercial Sky Suisse fins a Zúric.
És a dir, en algun moment entre el banc de Londres
i la pista d'aterratge de Zúric, l'or ha de desaparèixer.
Desaparèixer. Genial.
Pell de gallina.
És una història emocionant. És...
- És impossible. - I ara.
Això sí.
Sigues positiva. Ho podem fer. Prova-ho amb mi.
Vinga, nois. Prou. Camila, penso com tu. No sé si és possible.
No m'agrada més que a vosaltres, però sabem les regles del joc.
- Quan t'han vençut, què fas? - Acceptar-ho amb elegància?
És a dir, vas a la presó o...
Busques la sortida.
Exacte! I és aquesta. Ho fem ben fet i ens retirem.
Com si fos un robatori més.
Ho examinem i busquem el punt feble. Si hi ha manera de fer-ho, la trobem.
No volem anar a la presó.
I encara menys tocar els ous a en Jorgensen.
IRLANDA DEL NORD
Bon dia, Arthur.
Anit, després del pub no vas arribar a casa, eh?
D'acord!
Para!
Ei, Jorgensen,
ja recordes l'Arthur Tigue.
Treballava per nosaltres.
Sí. El senyor Tigue.
Sento no poder ser-hi en persona.
Acabo d'arribar a la meva vil·la.
Si us plau, perdoni'm!
No supliquis, només l'induiràs a la violència.
Et van detenir el mes passat per contraban.
I, tot i això, ara ets un home lliure.
És estrany.
Molt estrany.
La Interpol només en sap la meitat!
I l'altra meitat, què?
Hauries d'haver tancat la boca.
Ara te la tancarem nosaltres.
- No! - Cormac, alimenta el gos.
No! Cormac, si us plau!
Què fas?
El teu equip ha treballat tota la nit i la meitat del dia per trobar la solució.
Els professors t'odiaven, oi?
Era la primera de la classe, m'adoraven.
No. Havien de fer veure que els agradaves,
perquè seguies les normes i treies bones notes.
Què té de mal?
És avorrit.
Qualsevol pot fer el que li manen i memoritzar fets.
Qualsevol pot ensabonar un professor.
I tu què eres, el pallasso de la classe? El llest?
Era el contrari.
Era el callat.
Observava els nens de cara a la pissarra,
responent les preguntes com creien que s'havien de respondre.
Jo mai mirava la pissarra.
Mirava les preguntes que no es preguntaven.
Estaves per sobre de l'ensenyament?
Vaig veure per on els feien desfilar,
i també un camí diferent, un de millor per mi.
I el vaig escollir.
Trencant les normes?
Ja estaven trencades, per algú com jo.
I tu vas trencar les normes aquella setmana a París.
Cinc dies! I sí, és cert.
Vaig trencar les normes per primer cop
i mira que bé que m'ha anat.
- Per què t'importen? - El què?
Les normes. Per què t'importen tant?
D'acord.
A veure, quan era petita,
ma mare era la directora de l'escola.
Un lloc de mala mort, però hi havia un quadre,
un gravat de Hockney que havien donat a l'escola als anys 70,
i ma mare es va negar a vendre'l.
Perquè volia que sabéssim que ens mereixíem coses boniques.
Que l'escola era tan important com qualsevol galeria d'art ostentosa.
Que havíem de tenir grans objectius.
I llavors algú el va robar.
A la matinada.
I vaig pensar:
"Quan sigui gran,
esbrinaré qui ho va fer
i l'arruïnaré."
I ho vas fer?
No.
Però vaig fer el més similar.
Unir-me a la Interpol.
Un objectiu gran.
Ho admiro.
Ah, no.
- No. Això no. - El què? Què t'empatolles?
No em deixaré absorbir en una conversa.
- Que és perillós? - Com ho has presentat a l'equip?
Trobem la feblesa, fem la feina i ens retirem.
- És el que creus que he fet? - Ho sé del cert.
No robaria mai res a algú que no mereixi perdre-ho.
I si faig bé la meva feina,
ni s'adonaran que ja no ho tenen.
Vols dir que hem d'agafar l'or
de manera que en Jorgensen no se n'adoni mai.
No ens endurem l'or.
Això és el que surt a la pissarra. Nosaltres pensem diferent.
Robarem l'avió?
Bona!
- Sencer? - La meitat, seria complicat.
Amb 250 persones a bord?
No segrestarem un avió, Cyrus. No som als anys 70.
No segrestarem res. No utilitzis aquesta paraula.
- El manllevarem. - M'encanta.
Però com?
Per endur-nos un avió, ens cal una imitació.
- Només necessitem un jet privat. - I ja està?
Sí.
Si els apropem prou, podrem substituir els distintius de radar.
- M'agrada. - Buscaré al registre de vols.
Mira si coneixem algú.
El Boeing d'en Drake és a Farnborough. Deu tenir un bolo a Londres.
Massa gros.
REI CARLES III
- El Hawker del rei és a Northolt. - Massa petit.
Això t'agradarà.
Voleu que us doni el meu jet?
No, el vull llogar.
Hi ha aplicacions per a això.
O puc fer que l'N8 et faci un NFT específicament per a tu.
No sé, el meu jet té un valor incalculable.
És un model de prova únic. R+D, de la NASA.
No és ni legal, amb les modificacions.
Sobretot pel sostre de vidre.
No puc volar pels Estats Units. Tot i que ho faig.
I val la pena, a més, veure les estrelles mentre fas un clau.
- Saps què passa? - Què?
Acabes de dir a una oficial que voles il·legalment.
- Però ell... - Què et sembla això?
Ens emportem l'avió i no hi pots fer res per evitar-ho.
Tot va amb comandament a distància.
Les portes, els llums. Al·lucinant, eh?
Se'n podria dir així.
Deixa-ho. No, no seguis.
- Per què? - No sé què és aquesta taca.
Bang, bang!
Una barra d'striptease!
I el millor d'aquesta màquina és que a sota
hi ha una pantalla LED enorme
que podem programar
perquè hi digui
el que vulguem.
Vida extravagant.
Ho peto sense esforç.
- No cal que continuïs. - Ho peto sense esforç.
Ho hem captat.
- Ho peto... - Ho hem entès.
Veniu.
Això és el millor que pot fer la Interpol?
Ara treballes pel govern, Cyrus.
No et sents a gust i estimat?
No. Gens ni mica.
A veure, anem a pams.
Hem de fer que aquest jet sigui invisible per al radar,
trobar la manera d'apropar-lo a un A380 per intercanviar els senyals
i obrir la caixa forta a 9.000 metres d'altitud.
Bufar i fer ampolles.
Cyrus.
- Què? - Has de veure això.
El so imita les turbulències d'un avió.
Mira, com Lebron James!
Amb el làser, puc obrir la caixa forta
on sigui en deu minuts, però ha de ser a la Terra.
A l'avió, les turbulències faran tremolar el làser.
Si em desvio un mil·límetre,
la caixa es convertirà en acer impenetrable.
Necessites un estabilitzador.
Una plataforma Stewart?
Una plataforma Stewart. Això.
Una plataforma Stewart. Brillant! Que algú m'abraci!
Ha begut molta cafeïna.
Descendeixi!
Sempre quedo atrapada al deixant de l'A380.
Au, te n'has sortit de coses pitjors.
Recordes la missió de Còrsega?
Molt bé.
La Camila necessita ajuda per evitar el deixant de l'A380.
Pots afegir càmeres als canvis per ocultar l'avió i així donar-li visibilitat total?
A veure, no s'ha fet mai a tanta velocitat.
Sempre hi ha una primera vegada. Si algú ho pot fer, ets tu.
Ja.
Oi?
Ja ho tinc.
Així m'agrada.
Mi-Sun, necessito un cop de mà.
Ei, et sembla excessiu? O...
Intentes imitar Gandalf el Gris? O Moisès?
- No. - Doncs sí, és massa.
- Estic boig? - Sí.
- Ho hauria de cancel·lar? - És clar, que no.
No ho sé.
No n'estàs segur? No t'he vist mai així.
No m'agrada que ho hagi demanat ella.
- Saps que tenim un passat, no? - No.
Ens vam conèixer fa un any al Bienal de París,
però cap dels dos va ser sincer.
Ja ho entenc.
No va ser res. Una setmana. Laboral, ni tan sols sencera.
D'acord, ja ho entenc.
Per què ho dius així? Què vol dir?
És només la manera com la mires.
De quina manera la miro?
- Què fas? - Així és com...
- Vols dir que la miro així? Mai. - Així?
Ningú fa aquesta cara. Què tal si pares?
Prou. No facis l'idiota.
- Madura, ets un infantil. - Mira'm.
- T'estic mirant! - I ara, a ella.
- Vols que la miri? - Sí.
Ha quedat molt tèrbol. N'estàs orgullós?
- Sí. - No té importància, oi?
Això que diem, d'aquesta manera, no passarà mai.
- Per què no? - Que per què no?
- Sí. - Pel motiu pel qual no estem casats.
Pel qual no tenim fills, i pel qual tu no tens vida personal.
Aquest negoci no és compatible amb l'amor.
- És un pèl solitari, no? - Solitari?
Què me'n dius de la festa de Cap d'Any al Taj Mahal?
Vull dir que ens tenim respecte i admiració, tenim amistats,
però hi ha proximitat? Hi ha intimitat?
T'acabo de dir que no és això.
- Ja, no és res. - No és...
Ho sé, t'he sentit. Ja ho has dit. Res.
- Pensa-hi. - Gràcies, cap.
En Luke treballa per fer que el jet sigui invisible pel GPS,
però per fer el mateix amb l'A380 necessitem un DPDS.
Què és això?
Un Dispositiu Portàtil Distorsionador de Senyals.
Bloqueja totes les transmissions GPS de l'A380 als controls de trànsit aeri.
Però ja he mogut els fils per obtenir les parts. Arriben demà.
D'acord, llavors quin problema hi ha?
La probabilitat que connectem el DPDS i el transponedor al mateix moment
en dos avions diferents, ambdós movent-se a més de 1.100 km/h
és gairebé impossible.
És a dir, si el control de trànsit aeri veu dos avions amb el mateix senyal
o si l'A380 de sobte desapareix...
Estem acabats.
Si no podem accedir a la tecnologia, accedirem a la gent.
- Cal un infiltrat al control de trànsit. - A Brussel·les.
Per què allà?
Quan l'avió passi pel canal de la Mànega, ells el seguiran fins a Zúric.
Coneixem algú a Brussel·les?
Jo conec algú.
És un imbècil, però treballa allà.
BRUSSEL·LES
EL SALÓ DE LA CORONA
No sé què és, això, però no és un caputxino, Claude.
Que et bombin, Harry.
Ei! Intento ajudar-te. Et soc sincer.
La gent no s'ho beurà.
Algú posarà un Starbucks i estaràs acabat. No ho penso pagar.
M'ho beuré.
Però no ho pagaré.
Fes autoreflexió, eh?
Cafè gratuït?
De què el coneixes?
És un informador.
El vam haver de reubicar a Bèlgica, massa gent el volia matar.
No venies a demanar-me un favor?
Sí. Necessitem ajuda al control de trànsit aeri de Brussel·les.
Algú que es comuniqui amb els pilots i supervisi errors tècnics.
Errors tècnics.
Té pinta de ser delictiu. És oficial, això?
Sí i no.
Podria perdre la feina, anar a la presó.
Podrien imputar-me per terrorisme. Gràcies, però no.
La Interpol et protegirà.
De debò que m'agradaria acceptar-ho, però...
Salvaràs vides.
Et pagarem un milió.
Un plaer fer negocis.
- Cyrus, no tenim tants diners. - Jo sí.
- I ho faries? - Sí, és per salvar vides, no?
Fes-li cas a ell!
Coneixes algú que pugui descarregar mercaderies d'un A380?
Conec algunes persones, sí.
És en Huxley. Ens vol veure.
Ei.
Comandant Huxley, de la Policia Metropolitana de Londres,
temporalment a Antiterrorisme de la Interpol.
És el teu nom sencer?
Per què no seiem? No trigarem.
De veritat?
Molt bé, pinxo.
Bé, l'Arthur Tigue ha aparegut a la costa irlandesa en sis bosses.
- Què? - Qui és l'Arthur Tigue?
No l'hi has dit?
Treballava per en Jorgensen.
I està mort?
Sí, i sembla el motiu pel qual el banc ha anticipat la transferència deu dies.
Deu dies?
No és suficient. Ho sento, Abby, em retiro.
- Cyrus... - Et retires?
No sabia que participar fos una opció.
Ho era quan vaig acceptar.
I jo soc prou llest per desvincular-me'n.
Ets llest o tens por?
Et preocupa que et matin? No has de patir per això.
Ets del món de l'art i de poca importància.
Per això eres una opció fantàstica. Ningú espera res de tu.
I si no ho fas, et retiraré la immunitat
i agafaré la llei internacional i us destruiré a tu i els teus inadaptats.
Comprende, germà?
- Val més que l'aturis. - Nois!
Nois, perillen vides innocents.
Parlaré amb el meu equip,
però comprèn que si decidim fer-ho, ho fem per tu.
No per ell.
Ens veiem a Londres.
No ho diguis.
"Germà"?
...en una declaració, i diu que el ministeri es reunirà demà al matí
per tal de declarar l'estat d'alarma.
- Luke? - Què?
- Apuja el volum. - Aquesta nit, caos a Madrid.
Ens informen que els ciberterroristes han atacat la principal xarxa d'aigües.
Hi ha inundacions extenses pels carrers i pel metro,
i les canonades exploten dins les cases.
Actualment hi ha tretze morts, però s'espera que el nombre augmenti.
Ho ha fet ell? En Jorgensen?
Això sembla.
Mare de Déu.
Per què farien una cosa així?
Sacrificarà qualsevol per obtenir beneficis.
I només és el principi. El pitjor serà d'aquí a deu dies.
Deu dies?
És conya, no?
No, no és conya. Ho cancel·lo. Ja no és la nostra feina.
- Què? Vas dir... - Que jo ho faria.
El tracte era amb mi.
Quan us vau unir a l'equip, us vaig dir que no us exposaria a certs perills.
Ara us dic que us en desvinculeu.
I quin pla tens, sense nosaltres?
Ja se m'acudirà. Ara no és el vostre problema.
- Parles seriosament? - Sí.
Esperes que et deixem la diversió per a tu sol? No.
- T'ha semblat divertit? - Això no.
Aquest tio matarà tothom que s'hi interposi.
Ho sento, és un risc massa alt.
Ja saps com m'agrada el risc.
No va de nosaltres, això.
Compta amb mi.
I amb mi.
- Denton... - Cyrus, compta amb mi.
Sí, jo també.
No us puc deixar amb aquest.
Compteu amb mi també.
Sí, i amb mi, suposo.
No ho pots fer sense nosaltres.
A pencar.
T'estimen molt.
Soc fàcil d'estimar.
- Tu quant vas trigar, una setmana? - Ai, per favor.
Ets molt detestable.
En això dissentim.
Cinc dies.
Estic impressionat.
El meu portafolis l'hi agraeix.
Volia una prova de concepte. Leviathan sempre compleix.
Ja poden aturar la demostració.
Tingui l'or preparat.
Sens dubte.
He fet el DPDS perquè puguem fer desaparèixer l'A380 del radar,
però hi ha un petit entrebanc.
Sembla una bomba.
- Sí. - I no és una bomba?
- Sens dubte, sembla una bomba. - Sí.
Es pot desmuntar en parts?
En teoria, sí.
Podries amagar les parts i donar-nos algunes peces a cadascú?
I el tornem a muntar a l'avió.
És possible.
Per a l'Abby.
Gràcies.
- Per a en Luke. - Gràcies.
I això és per a tu, Magnus.
Som-hi fort.
D'acord, escolteu.
Hem d'interceptar l'or abans que arribi a en Jorgensen,
perquè no pagui als hackers.
Un pèl més a l'esquerra. Estic revisant la pantalla LED.
HO PETO SENSE ESFORÇ
Tenim el pilot que volíem?
Sí. Té experiència d'aterratge a l'Afganistan.
Genial. Podrà encarregar-se de les pistes curtes i nevades dels Alps.
Camila, llavors conduiràs el dron a Zúric i ens seguiràs fins a Cortina.
Magnus, has de vigilar el temps.
Tens deu minuts amb la caixa.
- 11:55! - Quasi!
Quan aterrem, hi haurà els col·legues d'en Harry
per descarregar l'or en un tren pròxim.
A la pròxima estació,
la Interpol estarà esperant per rebre els 500 milions en or.
M'agrada aquest.
- 9:38! - 9:38!
Sí!
- Vinga! - No.
Per Déu!
Si fóssim en una pel·li, faríem: "Robem l'avió!"
Posaríem la mà al mig i faríem...
Para de fer això!
- És inoportú. - M'ha semblat el moment.
Fixa't en l'ambient.
Com és de sigil·lós?
Per un radar?
Serà com un ocellet.
Pràcticament indetectable.
No em mola que en Mollsen tingui aquesta habilitat.
- I el pots fer volar? - Suposo que demà ho sabrem.
Reposeu. Demà cometrem el robatori més gran de la nostra vida.
AEROPORT DE HEATHROW, LONDRES
I esculls aquesta roba?
He de dur això en aquesta operació extremament seriosa?
En Jorgensen tindrà tios a l'avió.
De vegades, per passar desapercebut cal destacar.
Ningú sospitarà del cabró ric i l'esposa-trofeu
que beuen xampany a primera classe.
"Esposa-trofeu" et sembla un afalac?
No.
Dir que ets la meva esposa, sí.
Senyores i senyors, benvinguts a bord del vol 1412 de Sky Suisse
amb parada a l'aeroport internacional de Zúric i a Melbourne.
- L'equipatge de mà hauria d'estar... - Estàs nerviosa?
Ara mateix, doncs molt.
- I tu? - No.
Gaudeixo de cada segon.
Tothom a lloc?
Jo estic preparada.
Jo millor que mai.
Estic preparat.
Luke, i tu?
Luke?
Algú ha vist en Luke pujar a l'avió?
On ets, col·lega?
Ho sento, no...
No ho he pogut fer.
És que el risc no s'ho val.
L'hem perdut.
Tot bé, ens veiem després.
Ho sento, cap.
No et preocupis.
Mi-Sun, ens perjudicarà gaire?
Ell tenia l'amplificador de senyal,
així que el DPDS funcionarà, però només si és a prop de la cabina.
Com de prop?
A nou metres.
¿S'han d'agafar les peces del lavabo de la classe turista
i dur-les al de la primera classe?
Sí.
Ja ho faré jo.
N'estàs segura?
Sí.
D'acord, l'Abby s'ocuparà del DPDS. Tu explica-li com funciona.
INICIANT LES CÀMERES
28 CÀMERES EN LÍNIA
Nois, ens observen.
AQUÍ BAIX, TOT BÉ.
Dos a primera classe...
REBUT. AQUÍ, L'EQUIP 2.
i tres a la classe turista.
Rebut. Obriu els ulls per si entren en acció.
Senyores i senyors, hem assolit altitud de creuer.
Ja es poden aixecar dels seients.
Som-hi, doncs.
Just a temps. Devem ser pel canal de la Mànega.
Victor Sierra 14-12, Brussel·les, continuï a 10.000 metres,
tindran lleugeres turbulències en sobrevolar les muntanyes.
S'està formant una depressió atmosfèrica.
Rebut, control.
Ja et tinc.
Abby, et toca.
Deu minuts i ens reunim amb la Camila. Segur que t'hi veus amb cor?
Sí.
Passo a l'acció.
Els parla el capità.
Ens apropem a una depressió atmosfèrica. Podria provocar turbulències.
Per seguretat, he encès l'avís del cinturó de seguretat.
Merda! No!
Comencem.
Abby, soc jo.
LAVABO
Rei, necessito que m'ajudis.
Què has fet?
- Digues-me que saps com arreglar-ho! - Merda! No ho sé. Diria que sí!
Abby, què passa?
Se'ns acaba el temps. Tenim la Camila gairebé a la cua.
Afanya't. Va.
Sí, amor.
Oh, sí!
Trànsit!
ALERTA DE COL·LISIÓ
Trànsit!
No paris!
- D'acord, quant tenim fins al canvi? - Un minut, 30 segons.
Descendeixi!
SENYAL PERDUT
Descendeixi!
No.
PREPARAT PER ACOBLAR
ACOBLAR
ACOBLAT
Vinga, hòstia. Va.
Ja hi arribo, amor. No paris!
Pardon, Harry, has vist això?
El què?
El tauler mostra dos Victor Sierra 14-12.
Deu ser un error tècnic. Ja passa.
No he vist mai res igual.
Ho notificaràs a en Jean-Pierre?
Hauré d'informar a Recursos Humans d'aquest comportament menyspreador.
- Què? - És evident que em veus com un inepte.
És per la cadira?
Què? No!
Qüestiones constantment les meves decisions
i em fa sentir atacat i, sincerament, en perill.
Ho sento molt.
Mira. Ho veus?
Hauries de reflexionar sobre els prejudicis que tens.
- D'acord. - Au, torna-te'n.
- D'acord. - Espera.
Ara és real.
Perdoni.
Renoi.
Tot teu, company.
Només et vull dir que sento molt allò d'abans.
- Anaves a buscar un cafè? - No. Però ho puc fer.
Caputxino, del lloc bo.
- On és el lloc bo? - Ocupat.
Entesos.
Victor Sierra 14-12, control.
Aquí el Victor Sierra 14-12.
Tenim una alerta AWOS provinent de Zúric.
Vents forts, temps extrem, baixa visibilitat i decaient,
la pista està inundada.
La torre de Zúric està desviant el trànsit d'entrada a un aeroport proper.
Rebut. Hem tingut algun sotrac. A quin aeroport ens dirigim?
Vagi al Charlie, Delta, Foxtrot.
Té la pista curta, però vostè és un pilot amb experiència.
Rebut, control.
Anirem on ens indica. Victor Sierra 14-12.
Posi rumb cap a Cortina.
Control a Victor Sierra 14-12.
VS 14-12, endavant.
Té via lliure pel desplegament.
Rebut.
Molt bé, cap.
El dron va de camí cap a Zúric.
Ens veiem a Cortina.
Victor Sierra 14-12, està arribant a Zúric.
Els parla el capità.
Per desgràcia, el temps a Zúric ha fet un canvi intens.
Hem rebut instruccions d'aterrar al Cortina, l'aeroport més proper.
Denton, Magnus, toca obrir la caixa forta.
S'estan inquietant, però hem de seguir el pla.
Senyoreta!
Sí. Pensava si podria...
Tinc problemes amb la pantalla.
És clar, senyor. És una mica complicat.
Dubtava de si és aquest botó.
- Sí. És aquest botó. - Aquest d'aquí?
Això mateix. I ara només ha d'escollir...
Ara!
Ja ho tenim?
És meravellós. Crec que miraré una pel·li.
Fantàstic.
Molt bé, Mi-Sun, et toca.
- Sí. - Talla la comunicació amb l'exterior.
Tallo el wifi ara.
CONNEXIÓ INUTILITZADA
Les cigarretes electròniques no estan permeses.
Ves per on. M'has enxampat. No gosaria pas.
M'enduré les copes.
Gràcies.
Senyores i senyors, disculpin la interrupció del wifi.
Estem intentant resoldre-ho.
ZONA RESTRINGIDA
Mi-Sun, com va, amb el sensor de la porta?
CANCELL: TANCAT
Ja pots passar. Vigila amb el canvi de pressió.
Gràcies, mama.
Que comenci el xou.
Que comenci el xou?
Hauria de funcionar. Que comenci el xou! Que...
CANCELL: TANCAT
Merda.
Perdoni, senyor, però ha de seure.
Sláinte.
Senyor!
Aterrarem a Zúric.
Cridi al capità per megafonia.
Digui-li que tenim una emergència mèdica.
No obriran.
Quan sàpiguen que vostè és qui té l'emergència, sí.
Va cap a la cabina.
Hem de guanyar temps.
Cyrus!
Vine!
Merda!
Sí!
Vinga. Hem de veure com està en Magnus.
Tren d'aterratge.
Assistents de vol, que tothom segui.
Que anàveu a veure l'or?
- Han obert la caixa forta, res més. - Ho has revisat?
Cyrus, gairebé ho tenia. Ho sento.
Ho has fet bé, nano.
Veus, Cormac. Pots estar orgullós de nosaltres!
Això et penses? Que en Jorgensen estarà orgullós d'això?
Sí, senyor.
Cormac, m'han trucat els meus homes de l'aeroport de Zúric.
Saps què m'han dit?
Un dron ha aterrat a Zúric.
Ho tenim controlat, senyor.
Uns lladres ha intentat endur-se l'or, però els tenim.
- L'or és aquí. - On és, aquí?
Una pista d'aterratge dels Alps.
Els amateurs tenien un segon avió.
Qui són?
Uns estafadors insignificants que intenten fer-se un nom.
Aleshores els puc ajudar.
Porta'm els lladres i l'or fins aquí.
Tens una hora.
- Vinga! - D'acord.
- No. - Anem.
Què ha passat?
Que ara treballes per mi. Anem a la Toscana.
- Un petit desviament. Res més. - Calla. Veniu amb mi.
- No és sensat. - La Interpol sap que som aquí.
- Ens seguiran. - Si no ens veuen, no.
Hem rastrejat l'Airbus tot el camí i no hem vist el jet.
Els teus amics tampoc el veuran.
Pugeu l'or a bord.
Espera, no. El jet no pot suportar tant de pes.
Per això teníem els trens preparats. Són al final de la pista.
Si no ens creus, envia un dels teus a veure-ho.
Provaré sort amb el jet, però alleujarem el pes.
Desfeu-vos d'aquest.
- No. Espera. Ei! - Vosaltres dos, som-hi.
Camineu!
ESTACIÓ DE TREN DE CORTINA
Senyor!
Ei.
Hem rebut informació de Brussel·les.
Hi ha hagut un intent d'irrompre a la cabina.
Continua.
Uns passatgers han intervingut
i han obligat un parell de passatgers a entrar en un jet privat.
- Però on és el jet ara? - No el podem rastrejar.
I què fas aquí palplantat? Ves i troba'l.
Estàs ben lligada?
Sí.
Bé.
Què ha sigut això?
- Respon-li. - És l'or!
Ens desequilibra. Us he avisat.
No ha acabat.
Està fent caure les plaques, oi?
Sens dubte!
Camina!
No soc gaire d'armes i em poso nerviós.
Però hi tens dret, segons la Segona Esmena. Que...?
- Calla! - D'acord.
Para de xerrar. Camina.
És una arma maca.
El canó deu ser de nanofibra de carboni recollit d'una cigarreta electrònica
amb líquid propulsor. És brutal.
- Gira't! - Entesos!
Hòstia!
No m'agraden les armes!
Ho sento pel nas, però estem bé, oi?
Aniré per la meva banda.
D'acord. Estic bé.
Quin...
D'acord. Hauries de trucar a un metge!
Hem trobat el jet. Va en direcció a Itàlia.
No hi té una propietat, en Jorgensen?
Sí, hi ha una vil·la a nom d'una empresa fantasma a la Toscana.
Hi enviem els Carabinieri?
No tenim proves contundents contra ell.
Contacta l'OTAN, els direm que tenim un jet no identificat
que és una amenaça terrorista i s'ha d'abatre.
L'agent Gladwell podria ser dins.
No podem arriscar que en Jorgensen obtingui l'or.
Contacta l'OTAN.
Rebut. NFR 180, avancin cap a la fita per confirmar si l'albiren.
Leviathan, benvinguts. Un plaer conèixer alguns de vostès en persona.
On és l'or?
Leviathan no m'ha enviat a fer petar la xerrada.
Un company de Zúric diu que l'avió no ha aterrat.
Ha sigut un pla per distreure les autoritats.
L'or arribarà aquí.
Això espero. No volem haver de buidar-li els comptes corrents.
Què vol dir?
Les Caiman, Mònaco, Panamà, Suïssa, Singapur i les Maldives.
Sabem on té els diners.
I podem fer-lo desaparèixer tot en qüestió de segons.
Per això només fem tractes en or.
No es pot hackejar
ni rastrejar.
Arribarà en menys d'una hora.
Merda.
Truca a l'OTAN.
Som la Primera Resposta de l'OTAN.
Repeteixo: som la Primera Resposta de l'OTAN.
Estan vulnerant plenament el Reglament d'Aviació Civil.
Identifiquin-se o iniciarem un atac.
- Atenció. - No responguis.
Repeteixo, estan vulnerant plenament el Reglament d'Aviació Civil.
Estableixin contacte per ràdio a l'acte o obrirem foc amb artilleria de plom.
November, Foxtrot, Romeo 180,
estan perseguint una aeronau privada.
Hi ha civils a bord. Repeteixo, hi ha civils a bord.
NFR al comandant Huxley.
Tenim informació sense confirmar que hi ha civils a bord.
Com diu?
Segons l'ATC de Brussel·les: civils a l'aeronau.
Els intents de contacte per ràdio no han obtingut resposta. Com procedim?
No sabem si són a l'avió.
I si arriba sí, que morirà gent.
Hem d'evitar que Leviathan obtingui l'or. Em sent?
El que planegen és pitjor que això de Madrid.
No ens podem arriscar.
Què ordena, comandant Huxley?
Abatin-lo.
Rebut.
NFR 180, continuïn intentant establir contacte.
Si no responen, enviïn-los una alerta de 60 segons.
Merda.
- Ens dispararan. - Fan teatre!
Sistema armat.
Armes preparades.
Aeronau no identificada, li informem
que té 60 segons per establir contacte per ràdio al 132.175.
Abby! Ho peto sense esforç!
OST
Vint segons!
OSTATGES C
Deu segons!
Mare de Déu!
OSTATGES CIVILS A BORD
Control, hem establert contacte. Hi ha ostatges civils a bord!
És el que us estava dient!
Com procedim?
NFR 180, no disparin. Repeteixo, no disparin.
Comandant Huxley, ens confirmen que hi ha civils a bord.
Seguirem el vol.
Notificarem les autoritats locals sobre l'aterratge.
Rebut.
No disparin i aturin la persecució. Repeteixo, aturin la persecució.
Sí!
Fes que aterri l'avió dels ous!
Posa'l cap per amunt!
Em sap greu.
- Aterra! - D'acord!
- Ara! - Ho sento.
Agafa el comandament!
Ara!
Bang, bang.
Hem d'entrar a la cabina!
Agafa'l! No puc dirigir.
El canell!
D'acord, canvia de seient.
Camila, digues-nos què fer!
Tireu amunt!
D'acord. Estàs bé?
Gaudeixo de cada segon.
Què ha sigut? Què ha passat?
- No! - Què ha passat?
- Camila! - Què ha passat?
- Hem perdut la bomba hidràulica. - Com?
Dirigir és quasi impossible!
Hem d'aterrar ja o perdrem el control!
Intentaré guiar-nos fent servir els motors. Sí!
És la finca d'en Jorgensen.
No. Anem massa de pressa! No arribarem a la pista d'aterratge!
Utilitza la carretera.
Aquí tenen l'or, just a temps.
Massa de pressa!
Tira amunt! Tant com puguis! Amunt!
No m'ho puc creure.
Ho hem aconseguit.
Sí.
Hem portat l'or a la finca d'en Jorgensen.
Fora!
Camineu!
Recordeu Venècia?
És clar.
Per què parles de Venècia ara, Cyrus?
Ostres, em va encantar l'NFT.
Sí.
Ara ja saps què hem de fer, Mi-Sun.
Segueix les indicacions.
Ara m'hi poso.
- Cormac? - Camineu!
On és en Cormac?
No se n'ha sortit.
Qui collons són?
- Prepareu els vaixells. - Són Leviathan, oi?
Què és això?
Li asseguro que està tot controlat.
No ho tornaré a preguntar.
- Qui són? - La Interpol.
He rebut això. Un d'ells és de la Interpol!
S'ha acabat. Nosaltres marxem.
Un tret net a la cama, així encara podrà escriure a l'ordinador.
Amb el següent, no escriurà més.
Encara tenim un tracte?
Com veuen, no m'agrada repetir-me.
Quin de vostès és l'agent?
Soc jo.
Soc de la Interpol.
Agent Gladwell.
Elles són civils que els seus homes han capturat. Les pot deixar marxar.
Acomiadi's, agent Gladwell.
Deixin les armes. Mans enlaire! No es moguin!
- Quiets! - Mans enlaire!
Agent Gladwell. Interpol.
Li han disparat!
Ha estat ell!
Aquesta gent són intrusos.
Jo defensava la meva propietat.
Esperin.
Vostè col·lecciona art, oi?
NFTs.
Alguns diuen que són un esnobisme passatger.
Jo dic que l'art només depèn de l'artista.
Reprodueix-ho.
Serà un plaer.
Gaudeixi de la presó.
- Som-hi. - Camini!
- Esperi! - Camini!
Ben fet, Mi-Sun.
Hòstia puta!
Agent Gladwell!
Agent Gladwell.
Suposo que hem acabat.
Gràcies pels reforços, Stefano.
Si et soc sincer, no tenia clar si te'n sortiries.
Jo tampoc.
Abby, els jets de l'OTAN han estat ben a punt d'atacar-vos.
Anem.
Sí.
Sort que en Huxley els ha aturat.
Ha estat en Huxley qui els ha aturat, no?
Stefano?
Deixa'm explicar-me.
No cal.
Dimiteixo.
Et portem?
UNES SETMANES DESPRÉS...
On som?
Ja ho veuràs.
Saps què? No em fiava d'en Huxley.
I ben fet que feies.
Però de tu, sempre.
No t'he posat mai en dubte.
A París, aquella primera setmana,
no em vaig enamorar d'un personatge.
Em vaig enamorar de com miraves l'art,
com t'importava una cosa que ni tan sols era teva.
Perdre't va ser el més estúpid que he fet mai,
i he fet moltes estupideses a la vida.
No et vull perdre de nou.
Per això, tinc una cosa per a tu.
Liam Dower?
Ell va robar el gravat Hockney a ta mare.
Què?
- Com has...? - He preguntat.
L'he trobat, he trobat a qui el va vendre i l'he comprat.
L'has comprat?
Per a l'escola.
No oblidis com et sents ara.
Perquè encara n'hi ha més.
És una menudesa.
Una coseta. Hi ha una coseta més.
Vam robar l'or.
- Què? - Sí.
- Com? - La primera part ja la saps.
La part del pla que no coneixies
és que mentre reclutàvem en Harry,
en Magnus pintava d'or unes barres d'acer,
les quals vam enviar en caixes a Sky Suisse.
A l'avió, mentre distrèiem els homes de dins,
en Magnus va esperar que estiguéssim arribant
i va intercanviar les caixes.
Només calia llançar l'or fora de l'avió.
I en Luke?
No ens va abandonar.
Ell tenia una altra feina.
Havia de fer-ho aterrar amb seguretat.
I què en va treure, en Huxley?
El germà?
No en va treure res.
Vinga, anem amb l'equip.
Sí!
Ei! Vine aquí!
Ho hem aconseguit!
Ai, la nostra pilot dura de pelar!
- Soc jo! - Te n'has sortit!
Ens n'"hem" sortit.
- Luke! - Què hi ha?
Vols fer els honors?
Ah, no. Jo ni tan sols hauria de ser aquí.
- Va. - Jo crec que sí.
- Va, Abby. - Fes-ho. O ho faré jo.
Fes-ho.
- Ara! - Aquest botó.
Aquí tenim l'or.
Ha funcionat.
Sempre és tan satisfactori?
Mai tant com aquesta vegada.
Magnus, para.
Benvinguda al grup, agent Gladwell.
Au, fes el favor.
Digues-me Abby.
- Ei! - Ep!
- Benvinguda. - Bona feina!
Vinga, eh.
- Ho farem un cop. I prou. - Sí!
Ara ja podem agafar l'or?
- Sí! - Som-hi!
Sí!
Subtítols: Estel Marès