Kevin?
Kevin!
IDAG
iPhone är låst 1 minut
Ma'am, förstår ni?
Ja. Gå åt sidan.
Miss?
Ja?
Hej. Vi har fått samtal från era grannar.
Kan ni släppa in oss så att vi kan prata?
Nej, tack! Allt är okej!
Ni behöver inte släppa in oss.
Kom bara ut på verandan och prata med oss.
Ma'am, är ni ensam där inne?
Ma'am, var vänlig och öppna dörren.
Dana, vi måste prata med dig nu!
Vi är bekymrade över dig.
Jag är hemma. Skynda dig.
Dana, kom ut nu!
Ingen internetanslutning.
Kom ut nu!
Bravo!
Är du här av skadeglädje?
Nej. Det vore för enkelt.
Det var rätt smart av dig att starta övertagandet, Dominique.
Men om det inte hade varit…
FÖR TVÅ DAGAR SEDAN
Vad vill du?
Jag är för att ge dig något som du aldrig gav mig.
En varning i god tid.
Det låter illavarslande.
Från och med nu, för varje affär och för varje steg du tar,
MIDDAG DENISE OCH ALAN
För förr eller senare…
-Fan. -…kommer jag att stå där.
Så enkelt är det.
Hej, Nisey. Förlåt. Jag är försenad.
Det är okej. Var är du?
Jag kommer strax. Jag blev distraherad. Förlåt.
Ta den tid som behövs. Vi kom nyss.
Fan.
Jag vet inte. Så många val.
-Väntar vi på någon? -Ja.
-Alan, det har bara gått en kvart. -Bara?
Förlåt.
-Det tog tid att få tag på en taxi. -Åh, nej!
Det är okej!
-Hej! -Hej.
-Herregud. -Har man sett?
-Vilken fin klänning! -Tack.
-Hej, morbror Alan. -Hej, Dana.
Så, Dana…
Jag måste säga
att vi blev lite chockerade när vi hörde först igår att du var i stan.
Du borde ha låtit oss veta att du planerade ett besök.
-Det är okej. -Var bor du?
Okej, jo, det är just det.
Jag har köpt ett hus.
-Va? -Överraskning!
Vad menar du med att du köpt ett hus? Var?
Här. Jag flyttar till Los Angeles.
Vänta lite. Hur köpte du ett hus utan att ha ett jobb?
-Jag sålde mormors hus. -Va?
-Du gjorde vadå? -Jag vet.
Jag trodde att det skulle ta minst ett år.
Det såldes över en helg. Husmarknaden där är
-helt galen just nu. -Hur mycket fick du?
-Tillräckligt. -Vänta nu.
När hände allt det här?
Förra månaden. Men allt blev nyss klart.
Och du har redan köpt ett hus?
Ja, det hände samtidigt.
Jag har funderat på det ett tag,
och mäklaren kände någon här som kände någon, och…
Det är ett gulligt litet hus.
Det är nära Silver Lake.
-De hade en virtuell visning. -Virtuell visning?
-Köpte du det utan att ha sett det? -Jag såg det på nätet.
Vänta lite. Köpte du det på nätet?
-Ja, och det är inget problem. -Herregud.
-Varför reagerar ni så här? -Du har sålt hennes mammas hus.
-Jag ärvde det och kan göra som jag vill. -Okej, lugna ner er. Okej?
Är ni redo att beställa?
Nej. Tack. Ge oss några minuter.
Ja, tack.
-Du kanske borde ta det lugnt med vinet? -Hon borde ta det lugnt.
Huset var värt två miljoner.
-Är du galen? -Alan.
Gå ut och lugna ner dig.
Jag är förvirrad. Jag trodde att du…
Du har ju önskat att jag bodde närmare.
Det finns inget kvar för mig i New York.
Du är den enda familj jag har kvar.
Naturligtvis, Dana.
Det är bara det…
Det är mycket att ta in.
-Jag trodde du skulle bli glad. -Det är jag.
Det är vi, okej?
Det är bara lite mycket.
Nu beställer vi, okej?
Sedan vill jag höra dina planer. Jag vet att vi kommer överens,
men det kan inte vara enda orsaken till att du flyttade hit.
Jag försöker få möjlighet att skriva för teve.
Teve…
Bättre.
Kan vi…
Ja. Kan vi beställa? Tack.
Säkert att du inte vill ha skjuts?
Ja, jag fixar det.
Säkert?
Vänta. Sms:a mig adressen och…
Sjukhuset är åt det hållet. Jag kan komma förbi i morgon på väg till jobbet.
Självklart.
Okej.
Vi ses i morgon.
-Sköt om dig. -Okej.
-Och du vill inte ha skjuts? -Ja.
-Okej. -Jag klarar mig.
-Tack. -Okej.
-Hej då. -Hej då.
Hej då.
Vilken mardröm.
-Va? -Hej.
Ursäkta. Jag behöver beställa en Uber och min mobil dog.
Har ni en laddare jag kan låna?
Tyvärr, vi har ingen.
Jag har en i bilen. Ska du österut eller västerut?
Silver Lake.
Okej, jag ska åt det hållet. Jag kan skjutsa dig.
Det går snabbare än att jag går till bilen,
hämtar laddaren, laddar mobilen,
och att du sedan får vänta på en främling med bil som ger dig skjuts.
Vad heter du?
Dana.
Okej, cool.
Hej, allihop, det är Kevin. Jag jobbar här.
Okej, det här är Dana.
Hon har haft en dålig kväll och behöver skjuts. Hon är rädd att jag är en mördare.
Så om hon försvinner, säg till polisen att det var jag.
Det var Kevin, servitören/mördaren som jobbar här.
-Okej? Känns det bättre? -Nej.
Okej, coolt. Hoppa in bilen. Jag skämtar. Vill du ha skjuts?
Var de otroligt snygga människorna dina föräldrar?
Moster och morbror.
De verkar trevliga.
Ja, jag kände vibbarna under middagen.
Ja. Men jag tror att jag gjorde ett misstag.
Vad handlade det om?
Jag trodde att de skulle bli glada.
Hon är faktiskt okej.
Hon var rolig när jag växte upp.
-Det är han som är problemet. -Jaså?
Hon var hans troféhustru, men nu är hon hans personliga assistent.
Morbror Alan.
Han var polis, faktiskt.
-Åh, fan. -Ja.
Du kanske har liknande släktingar?
Före detta poliser?
Nej, snarare…
…nedlåtande. Vad man än gör är det fel.
Nej. Jag vet inte vad du pratar om.
Hela min familj älskar mig villkorslöst.
De är också besatta av det faktum att jag är servitör. Så…
Jag skämtar.
Är det din bil?
Min mördarbil. Ja, det är det finaste jag äger.
Jag ärvde den efter min toppenfarfar.
Ett ögonblick.
Tack.
-Här är laddaren. -Tack.
Jag heter Kevin, förresten.
Hej, Kevin.
Var försiktig. LA är fullt av galningar.
Sms:a när du är hemma. Ursäkta Alan.
Är du ny här?
Hur vet du det?
Någon ljög för dig och sa att du bor i Silver Lake?
Jag har just flyttat hit från Brooklyn.
Allvarligt? Brooklyn är coolt. Jag pluggade i New York.
Du verkar faktiskt bekant.
Har du varit till NorthSix i Williamsburg?
Nej.
Jag brukade spela där. Med mitt band.
Har du många vänner i LA?
Nej, det är bara jag.
Det är den blå dörren till höger.
Fint hus. Vad jobbar du med?
Jag skriver.
Tack för skjutsen.
Ingen orsak. Välkommen till LA. Vet du, om du någonsin…
Fan! Är du okej?
Ja, jag är okej!
Vad fan?
Jag kan väl hjälpa dig lite?
Nej, det är lugnt. Det är de dumma skorna.
-Okej. -Tack.
Dana?
-Tack. -Okej.
-Ska de här vara här? -Vadå?
Nej, det är skräp. De kom med av misstag.
-Säkert? -Jag har ingen skivspelare.
-Vill du ha några? -Ja. Är du säker?
Ja.
Coolt. Tack.
Va?
Luther fucking Vandross?
Herregud.
Grace Jones.
Du älskar södra Frankrike, även om du blir sjösjuk på båtar.
Bara små båtar.
Något annat?
Du blev relegerad från internatskolan i Gstaad.
Du arbetade i flera månader som konstnärsmodell i Hamburg.
Fel. Det var i Bryssel. Och det här är oviktiga fakta.
Okej. På ett djupare plan
är du extremt sårbar när det gäller dina barn, och totalt hänsynslös…
Matchade! Ni gillar varandra
…när det gäller dina fiender.
Är det?
Champagnen var helt klart frusen i flaskan någon gång.
Om champagnen är för avslagen för er smak, ms Deveraux,
så drick den inte. Kaviaren är i alla fall perfekt.
Lustigt att träffa på dig här… Vad letar du efter?
Jag vet inte. Det här är Osetrova.
Jag kan ge dig en "åktur"…
Jag föredrar Petrossian.
Ms Deveraux, vad ni än gör i Denver,
föreslår jag att ni ser upp för mig.
-Miss, behöver ni något? -Jag hörde Rufus i barnkammaren.
-Jag hörde inget. -Men det gjorde jag.
Gå och lägg er igen.
-Men något kan vara fel… -Väck inte er make.
Om han ser er uppe så här får vi båda lida.
Han gillar inte att ni överbeskyddar barnet.
Jag var inne nyss och barnet mådde bra.
Men jag tittar till honom, eftersom ni hörde något.
Gå och lägg er.
Barnet lär sig aldrig att sova hela natten om ni stör honom så där.
Han låg på mage.
Jag vände på honom.
Hallå?
Vem är det?
Vem är det som gömmer sig där?
Han kunde inte andas. Jag…
Jag vände på honom.
Vem är det?
Det är Dana.
Dana.
Det är ett stort hus för en person.
Är det?
Ja.
Men mellan det här och det gamla måste det ha blivit pengar över.
-Korrekt? -Korrekt.
Vad ska du göra med dem?
Jag vet inte. Leva på dem tills jag hittar ett sätt att bli anlitad.
Jag har dåligt samvete för att du fick sköta mycket själv.
Din mormor och jag hade en del problem, men jag sörjde ändå.
Jag är ledsen att jag inte kunde komma över det och vara där för dig.
Det var okej.
Nej, det var det inte.
Men nu vill jag hjälpa till.
Var är handdukarna?
Och badrumsmattan?
Och duschdraperierna?
Jag har nyss flyttat in, Nisey. Ge mig lite tid.
Okej, men när duschade du senast?
Och vad gör ditt täcke på golvet?
Jisses. Jag vaknade faktiskt här.
Gjorde du?
-Ja, jag tror att jag gick i sömnen. -Gick i sömnen?
Ja. Jag drömde om min mor av alla människor.
Men det var inte hon. Hon…
attackerade mig, och då vaknade jag.
Det var konstigt. Jag kan inte förklara det.
Okej, Dana.
Allvarligt talat, så känns inte allt det här bra.
Jag är orolig.
Över?
Tycker du inte att det var lite impulsivt?
Att ge bort allt och flytta hit utan att berätta det för någon?
Utan att inte ens ha en säng?
Hade det inte varit en bra idé att förvarna folk?
Varför skulle jag förvarna dig?
Jag satt i det där stora huset ensam i ett helt år,
utan att någon hörde av sig.
Jag vill leva mitt eget liv.
Ingen säger att du inte har ett eget liv…
Handlar det här om att du inte fick ärva huset?
Är du arg? Handlar det om pengar?
-Jag var delaktig i det beslutet, så nej. -Säkert?
Okej. Vilket beslut?
Att låta dig ärva huset.
Min mor tyckte att du behövde stabilitet, eftersom hon var orolig för dig,
och nu förstår jag varför.
Det här börjar kännas bekant.
Bekant?
Jag älskade din mamma.
Olivia var som en syster.
Men hon var mentalt skör.
Om Olivia hade haft lite stabilitet hade hon kanske varit vid liv nu.
-Hon och min bror… -Wow. Okej, det här är för mycket.
-En del saker kan vara genetiska, Dana. -Wow.
-Det kan ligga i blodet. -Wow. Verkligen?
-Om någon är galen, så är det du. -Ursäkta?
Jag vet inte varför jag trodde
att du brydde dig om mig, eller någon annan än dig själv.
Jag vet inte varför jag trodde på något du sa.
"Vi älskar att ha dig här, Dana. Kom hit när du känner dig redo."
Du sa det! Men vet du vad?
Det är okej. För jag behöver inte dig.
Nu har jag mina egna pengar och jag kan ta hand om mig själv.
Jag behöver inte dig.
-Okej. -Jag behöver inte dig.
Okej. Okej. Och jag behöver inte det här.
Jag har ett dubbelpass idag, så jag måste gå.
Okej. Gå, då.
Vet du vad ditt problem är? Du tror att du vet allt.
Vet du vad?
När pengarna från min mammas hus tar slut,
då får vi se vems dörr du knackar på, prinsessan.
Prinsessan? Allvarligt?
Om du vill se en prinsessa, så ta en titt i spegeln.
Vad sägs om det?
Du får skärpa till dig innan du kritiserar mig.
För det här är inte okej.
Du är inte okej!
Gå och duscha!
Kevin - VÄNTA VÄNTA!
Jag insåg hur det låter. Fan, jag är ledsen.
Nu tror du att jag är skum.
Jag behöver nog en "åktur"…
Hej.
Om du ska bo här i LA måste du skaffa bil.
Jag har inget körkort.
Va?
Det blir så när man växer upp i stan.
"Stan."
New York-bor är roliga med sitt "stan"-snack.
Det finns miljontals städer i världen.
-Kan vi lyssna på något annat? -Ja.
Snälla, rädda mig. Ja.
-Den här låten är hemsk, okej? -Okej.
Den här är bra.
Vad är det?
Ditt skräp. Som är min skatt nu.
Jag började bli orolig att du skulle ta tillbaka dem
efter det där idiotiska sms:et.
Jag kanske gör det.
Berätta om bandet du var med i.
Det är en lång historia.
Sätt igång, då.
Nej, att skapa Subway-mackor var inte mitt kall.
Och sedan försvann punken.
Det var då jag lämnade Bay Area och kom hit.
Jag spelade i några usla indie-band ett tag.
Vi turnerade och det var kul.
Men det blev för mycket. Jag lade av, för de jävlarna var inte seriösa nog.
Jag borde ha flyttat till Brooklyn som alla mina vänner, men så är det.
Du missade nog inte mycket.
Snällt av dig att säga så. Saknar du stan än?
-Brooklyn? Inte precis. -Bra.
Det är mycket grejer.
Sedan fastnade jag för elektronisk house.
Ibland saknar jag att spela riktiga instrument,
men det är intressantare att komponera. Och det kan jag göra med en dator.
Jag har jobbat på min EP ända sedan dess.
Hur mycket?
7 450.
Jag tar den.
East Side. Det är där du bor.
Jag också.
Downtown. Och Century City på andra sidan.
Och så de rika jävlarna.
Det är i stort sett LA.
Okej, berätta om teve.
Vadå?
Hur skriver du för teve?
Okej. Vilken typ av program skriver du för?
Inget än. Men jag försöker skriva för såpor.
Såpor? Tittar folk fortfarande på sådana?
Det är den programtyp som har mest tittare i världen.
Jag antar att eftersom främst kvinnor tittar,
tror ingen att någon tittar på dem.
Touché.
Jag tittade på dem jämt med min mormor innan hon dog.
Varje dag.
General Hospital, Våra bästa år, All My Children.
Hon kallade dem sina historier.
Var de mormors skivor också?
Jag vet inte vems de var. Jag hittade dem i ett skåp.
De var troligen pappas. För det var mycket funkadelisk musik.
Kolla med honom.
Han är död, så det går inte.
Jag beklagar.
Min mamma också.
Det är okej.
Ja, jag förlorade också båda mina föräldrar när jag barn.
Tråkigt att höra.
Vill du starta en klubb för föräldralösa barn?
Behöver du hjälp med en del av grejerna?
Ja, faktiskt.
Men låt mig betala för bensinen.
Nej. Vi är båda i klubben för föräldralösa barn nu.
Föräldralösa betalar inte andra föräldralösa.
De har byteshandel med trauman.
Det kan man kalla säng.
Hur många stjärnor får jag?
Fyra.
Fyra och en halv.
Av fem?
Oförskämt.
Okej, nytt försök.
Har du skrivit det här?
Nej, jag analyserar Dynastin.
Va?
Det finns en bok som lär ut hur man skriver för teve.
Så man tittar helt enkelt på ett avsnitt
och så skriver man ner allt som alla gör.
Till exempel "han ger henne en örfil".
"Hon kör över hunden." Sådan skit. Och sedan bryter man ner händelserna.
Men vad är Dynastin?
Allvarligt?
Vet du inte vad Dynastin är?
-Nej. -Lägg av.
-Men jag kan lära mig. -Lägg av.
-Jag kan lära mig. -Okej.
Vet du vad? I kväll har du tur,
för du ska få träffa
geniet som heter Diahann Carroll.
-Ska jag? -Fan.
Jag har inget internet.
Va? Inget internet?
Jag får använda min hot spot.
Jag känner som jag gör för att vi har så mycket gemensamt.
Som vadå?
Vår pappa.
Hej.
Hej, älskling
Var kom du ifrån?
Okej. Okej. Det är okej.
Mamma!
Hjälp!
Rufus? Rufus?
Rufus!
Herregud! Rufus! Han andas inte.
Vad gör du? Låt bli honom!
-Du dödade mitt barn! -Sluta!
Han höll på att drunkna!
Tom! Hjälp! Hjälp mig, någon!
Hjälp mig! Luke!
Rufus. Rufus.
Mitt barn.
-Vad i helvete pågår här? -Thomas, nej! Snälla, låt bli!
-Vem är du? -Thomas, nej!
Dana.
Vad händer?
Du…
Dana. Dana. Är du okej?
Jag gick upp för att dricka vatten.
Jag var här och jag drack det.
Men plötsligt var jag inte här. Jag var någon annanstans.
-Var? -Jag vet inte.
Vid en flod.
Det var en pojke där och en kvinna.
Det var kvinnan som var med min mor i min dröm förra natten.
Så du somnade?
Jag vet inte. Det känns inte så.
Är jag galen? Låter jag galen! Men det hände!
Det hände nyss!
Jag var inte här.
Jag öppnar.
Hej.
Vi hörde skrik. Är allt okej?
Ja. Dana hade en mardröm.
Hon är okej nu.
Vem är Dana?
Det är hennes hus. Hon har nytt flyttat hit från Brooklyn.
Är ni…
Vi bor bredvid.
Förlåt, men vem är du?
Jag heter Kevin. Jag är Danas vän. Jag hjälper henne att flytta in.
-Är du okej? -Ja.
Förlåt, jag blev rädd. Jag tror att det är det nya huset.
Det lät som om du var skadad.
Jag är okej. Kevin hjälper mig.
Okej…
Det här är ett lugnt grannskap med många barn.
Naturligtvis. Jag är ledsen.
Okej, säg till om du behöver något.
Absolut.
Idioter.
Vill du ringa din moster och morbror?
Nej.
Jag är ledsen över det här.
Har det hänt förut?
Nej, jag tror inte det.
Du kanske ska ta en dusch för att återhämta dig?
Det kanske lugnar ner dig.
Ska du gå?
Inte om du inte vill det.
-Hej. -Hej.
Hur känns det nu?
Bättre.
Bra.
Jag har beställt mat. Jag hoppas att du gillar thaimat.
Enligt vad jag hittar på internet, så gick du nog i sömnen.
Det är knäppt.
Jag vaknade i morse, stående i samma rum,
och tänkte: "Går jag i sömnen?" Det har aldrig hänt förut.
Det står att det kan orsakas av sömnbrist, stress och resor.
Jag har haft sömnbrist.
Varit stressad.
Och just flyttat tvärs över landet.
Har jetlag gjort min prinsessa till sömngångare?
Prinsessa? Va?
Va?
Varför kallade du mig det?
Jag skämtade bara.
Varför är det kul?
Har du inte just köpt ett helt hus åt dig själv?
Och jag har nyss sett dig spendera pengar på en massa grejer.
Och det är okej. Det är inget dåligt att ha pengar.
Jag vill att du går.
Vänta. Vad hände?
Jag vill att du går, Kevin. Förlåt.
Det här var ett misstag.
Varför säger du så? Du vet inget om mig.
Jag förstår inte, Dana.
-Jag försökte inte… -Jag vill att du går.
Okej.
-Oroar du dig över att gå i sömnen? -Jag klarar mig.
Det känns som om jag borde be om ursäkt,
om du tycker att jag dömde dig eller så.
Det var inte min mening.
Jag vill bara att du ska se…
Kevin!
Dana?
Vad i…
Tom!
Det brinner!
Tom, vakna! Luke?
Rufus!
Vänta, har någon sett mitt barn?
Rufus! Var är…
Rufus!
Vad är det här?
Drömmer jag?
Är det en dröm?
Är du Rufus?
Du är spöket…
Vadå?
Du är den döda niggern som spökar.
Vad kallade du mig?
Jag visste att det var du.
Du räddade mig när jag var bebis. Och när jag höll på att drunkna.
Mamma såg dig. Pappa såg dig också.
Men jag var för liten.
Var är vi, Rufus?
På vår plantage. Vet du inte det?
Rufus! Var är du, din lilla skit?
Lugn, herrn. Han är liten.
Tyst, innan jag spöar upp dig också!
Jag har sagt åt honom att inte leka vid spisen!
Rufus!
Kom hit! Du ska få rejält med stryk!
Nej! Lämna mig inte!
-Kom hit, Rufus! -Nej, lämna mig inte.
-Hör du mig? -Han dödar mig.
-Han dödar mig! -Rufus!
Det är inte verklighet.
Vakna, Dana. Vakna.
Vakna.
Dana.
Dana?
Du heter väl Dana?
Jag ska inte skada dig.
Jag känner ms Olivia.
Va?
Hon är hos Hagar. Hon tar hand om henne.
Hittar du dit?
Gå rakt igenom skogen. Du kommer till en väg.
Du tar vänster. Gå en bit, förbi en korsning,
så ligger Hagars hus till höger.
Innan du går, får jag fråga en sak?
Är du en ängel eller något annat?
Jag vet inte.
Lycka till.
Jag måste tillbaka.
Du!
Jag ser att du gömmer dig i buskarna! Kom ut på vägen!
Skynda på!
Kom fram!
Snabba på.
Hagar?
Varför sa du inget när jag ropade?
Vad gör du ute så sent?
Jag kunde inte sova.
Tur att gamle Daniel hittade dig.
Och ingen av de andra vakterna.
De kunde ha tagit dig för en rymling.
Ge dig av hemåt nu.
Det är en fin klänning du har på dig.
Du vill inte smutsa ner den.
Du kan få rida hemåt med mig.
Kom.
Nej tack.
Det är bäst att du går hem.
Det är inte säkert här ute.
Jag bryr mig inte, bara drick.
Vill du bli bättre eller inte?
Du väcker Alice med ditt hostande.
Jag kanske borde gå och hämta ved.
Det är någon vid dörren.
Hagar?
Ja?
Dana?
Kom in.
Är det verkligen hon?
Ja, jag tror det.
Heter du James i efternamn?
Ja.
Du måste vara utmattad.
Sätt dig.
Behöver du något? Vatten eller något?
-Jag går och hämtar vatten. -Nej.
Jag behöver luft. Och ni behöver vara i fred.
Herregud.
Herregud. Det är verkligen du.
Vilket år är det?
1815.
Vilket år är det hos dig?
2016.
Men jag har varit fast här i 11, 12 år.
Jag förstår inte. När jag försvann var du knappt två år.
Det var 1993.
Är du en slav?
Nej. Jag är fri.
Hur hittade du mig här?
En slav. En man.
Luke? Flintskallig?
Han såg dig försvinna vid floden för många år sedan.
Berätta! Hur gör du det?
Hur tar du dig hem?
Jag vet inte hur.
Jag vet inte.
Vad menar du?
-Jag vet inte. Det bara händer. -Vad menar du med "det bara händer"?
Jag vet inte. Jag förstår inte vad som händer.
Hur många gånger har du rest fram och tillbaka?
Tre.
Hur gammal är du?
Tjugosex.
Jag var 26 när det hände mig.
Minns du mig ens?
Vad har din far sagt om det som hände?
Han är död.
Va?
Han dog i samma krock som du.
Åh, Gud.
Död. Dana.
Vem…
Vem har uppfostrat dig?
Jag förstår inte.
Lever du?
Åh, Gud.
-Mr Daniel, snälla. -Tyst. Berätta.
Tyst!
-Vad händer? -Snälla mr Daniel.
Vad är det här för djävulskap?
-Vi måste fly. -Va?
Vad sa du till henne?
Jag sa fly!
Nej, det gör du inte, nigger!
För helvete!
Du är en rymling, va? Vänta tills de får veta
vad som pågått i den här horans hus!
Kom tillbaka! Kom tillbaka…
Sluta springa!
Kom hit.
Kom hit. Kom hit.
Kom hit.
För helvete.
Du ska få betala för det här.
Kom igen.
-Dana. -Dana!
-Vänta! -Dana!
Det är jag.
Det är jag!
-Det är Kevin. Dana. Dana, det är jag. -Låt bli mig!
Det är jag.
Jag är galen.
Nej. Jag såg dig försvinna och sedan dök du upp igen.
Du är inte galen. Vad det här än är så är det verkligt.
Det är verkligt.
Hon finns där.
Vem?
Dana.
Vem finns där?
Dana.
Min mamma.
Hon lever.
Undertexter: Tina Engström