Kevin!
Dana?
Ce naiba? Dana?
Ce naiba a mai fost și asta?
Dana? Ce naiba a fost asta?
Dana!
Dana, eu sunt.
Eu sunt.
- Sunt Kevin. Dana! - Dă-te din calea mea!
Eu sunt.
Dana, e… Nu știu ce să zic.
E înspăimântător.
Cum s-a întâmplat?
Cât timp am lipsit?
Mai puțin de un minut. Câteva secunde.
Mi s-a părut că am stat o oră.
Cel puțin. Eu…
Prima oară a fost doar câteva minute.
Apoi a fost puțin mai mult.
Se înrăutățește, Kevin. Trebuie să fac ceva.
Ce să faci? N-ar trebui să plecăm de aici?
Dacă e de vină casa?
Dana?
Mă schimb.
Nu pot să ajung acolo iar în halat.
Sigur nu vrei să-ți suni mătușa?
Deja mă crede nebună.
E singura care știe ce s-a întâmplat cu mama ta.
Cine naiba o fi?
Nu știu, dar du-te să răspunzi.
Uite cum arăt!
Vin.
Bună din nou! Scuze de deranj, dar ai văzut o…
- Pisică? - O pisică?
Nu. Îmi pare rău!
Crezi că a văzut-o amica ta?
Dana?
Păi…
Nu știu.
Te deranjează dacă o întreb pe ea?
Știi? Dana doarme.
- Doarme? - Amândoi dormeam.
A fost o zi lungă cu mutatul.
Trebuie să mă întorc în pat.
- Da? - Nisey?
Ce-ți trebuie?
Pot să te întreb ceva despre mama?
Ce e cu ea?
Ai spus că stai în zonă?
- După colț, pe Coronado. - Bine. Nu te-am mai văzut pe aici.
Îi știi pe toți vecinii?
De unde vă cunoașteți?
Ne știm din facultate.
Ai spus că nu era bine. Cum adică?
Bine.
De ce mă întrebi?
Ce ai vrut să zici? Ce era în neregulă cu ea?
Te îngrijorează ceva?
Te rog! Răspunde-mi!
Mama ta avea stări depresive.
Suferea de episoade maniacale și spre sfârșitul vieții avea halucinații.
Halucinații?
Ce vedea?
Dana, nu-mi plac întrebările astea. Ce ți-a venit?
Ce s-a întâmplat când au murit părinții mei?
Cine conducea? Ea?
- Da. - I s-a găsit cadavrul?
Nu.
Se supără Dana dacă verific în curte?
Fostul proprietar o hrănea pe Princess fără ca noi să știm.
Sigur. Noapte bună!
Dana?
Dana!
S-a presupus că a încercat să înoate, să se depărteze de mașină.
Dana!
Dana?
Dana!
Cine se aude?
- Te sun mâine. Pa! - Dana?
Alo!
Dana?
- Aici. - Dana! Doamne!
- Ce faci? - Am vorbit cu mătușa.
Nu s-a descoperit cadavrul mamei. E în viață.
- Cum? - Părinții mei.
Au murit în accident de mașină.
Nu se știe ce s-a întâmplat, dar realizez că ea era la volan.
S-a întors în timp și a pierdut controlul mașinii sau…
Nu știu.
Cine era la ușă?
Vecina ta iar, tot îndruga ceva despre o pisică.
Pisica aia infectă.
- I-ai văzut pisica? - Da, mai devreme.
Pisica a venit la ușa din spate și am luat-o în brațe.
O aveam în brațe când m-am întors în timp.
Și a fugit. E încă acolo.
Ai găsit-o?
Nu, dar se întâmplă ceva dubios alături.
- Cum? - Iar a răspuns tipul ăla la ușă.
De data asta era plin de sânge.
Nu chiar așa, dar avea sânge pe gât.
L-am întrebat unde e vecina și mi-a spus că doarme.
L-am întrebat de Princess Di și a zis că nu a văzut-o.
Apoi i-am auzit cum vorbeau.
- Și ea nu dormea. - Stai! I-ai auzit…
Carlo, te rog să nu mă mai întrerupi! Încerc să îți povestesc.
I-am auzit vorbind.
Ea nu dormea.
Apoi…
am auzit-o spunând ceva despre pisică.
- Ce a spus? - Aici era! Nu știu.
Ce vrei să facem?
Oare a mai văzut cineva ceva?
Dacă e casa de vină, Dana?
Și nu sugerez că eu cred în așa ceva,
dar încep să mă oripilez.
Nu e casa, Kevin.
Eu sunt de vină. Se va întâmpla oriunde mă aflu.
Mama conducea și…
Știu la ce te gândești. Poți pleca.
Hermione Activitate suspectă la Laura, la nr. 428
Trebuie să rămân. Să mă întorc. Ce se petrece?
- Nu te las singură. - Ce scria pe telefon?
Vecinii știu cum mă cheamă și unde locuiesc.
Dana, te rog! Dacă pățești ceva, am încurcat-o.
- Te rog, Dana! Vino cu mine! - Cum?
Dacă se întâmplă, asta e.
Dar trebuie să plecăm de aici.
Să plecăm din cartier.
Ce e? Ce se petrece?
Se întâmplă din nou, Kevin.
Se întâmplă.
Nu!
Dana!
Ajutor!
ÎNRUDIȚI
Dă-mi drumul. Ne-am întors.
Rufus? Vin!
Kevin!
- Cum te cheamă? - Nigel.
Nigel, fugi și adu ajutoare!
Nu trebuia să-l las să urce în copac.
Am încurcat-o dacă a murit.
O să vină el cu tine, bine?
La va spune că nu e vina ta, dar trebuie să pleci acum.
El e. Trebuie să-l salvăm.
Și eu ce să zic?
Spune-le că suntem călători și am dat peste ei.
Călători.
Am dat peste ei.
Rufus!
Stai treaz! Rămâi cu mine!
Unde e stăpânul Rufus?
Stăpânul a căzut din pom.
A căzut cu picioarele într-o parte și nu s-a mai ridicat.
Din pădure a venit o femeie îmbrăcată ca un bărbat.
Și domnul de aici, domnule.
Și mi-au spus să vin după ajutor.
Cheamă-l pe dr. West. Repede!
Iertați-mă! Trebuie să vă întreb cine sunteți.
Suntem călători. Am dat peste ei când călătoream.
Așteptați aici! O să aduc căruța.
Așa, Rufus! Stai treaz! Rămâi cu mine!
O să fii bine.
- E viu? - Da.
Îi iau eu.
De unde știi să faci o atelă?
De la televizor.
- Mă panichez. - Te rog, nu.
Stai calm! Prefă-te că e un joc! Poți să faci asta?
Da.
E-n regulă. O să fii bine.
- Sunt aici cu tine. - Frig.
Dacă pierd vreun boboc înainte de petrecere, s-a zis cu voi.
- Sunt aduse din Franța. - Da, doamnă!
Cine o fi acolo?
Nu! Puișorul meu!
- Nu! Rufus! - Paul!
- Ajută-mă! - Rufus!
- Ia! - Are piciorul rupt.
Ce a pățit puișorul meu?
E-n regulă! Mama e aici.
Nu mai face gălăgie! Ce e cu tine?
Stăpânul Rufus și-a rupt piciorul.
- Unde e Nigel? - Deschide ochii!
L-am chemat să care lemne.
Ne pregăteam pentru viscol.
Rufus era singur. E vina mea.
Normal.
Îl aduce pe doctor…
- Nu! - …înainte de blocarea drumurilor.
- Ești bine. - Dr. West?
Vorbește cu mine! Poți?
Du-l pe demonul ăsta în dormitorul lui!
Da, domnule.
- Ai grijă! - Nu cred!
Ai grijă! Ia-l de cap! Bine.
- Ai grijă! - Bine.
Repede! Ia-l!
Aveți grijă! Bestiilor!
- Taci, Margaret! - Cu grijă!
Cum ne întoarcem?
- E OK. - Nu știu.
Voi cine sunteți?
Suntem călători.
Călătoream când l-am găsit în pădure. Suntem în trecere.
Ce e cu costumul?
Am fost jefuiți.
Thomas!
Charles, îmi pare foarte rău!
- Iartă confuzia… - Nu. Iartă-mă pentru deranj!
E clar că trebuie să te ocupi de o urgență.
Dă-mi voie să plec.
Nu. Trebuie să rămâi.
Începuserăm să discutăm afaceri și Sarah a pregătit un festin.
Tom, trebuie să ai grijă de fiul tău.
Întoarce-te mâine la petrecere!
Mai vedem.
La naiba!
Intrați să vă încălziți, bine? Măcar atât pot să fac.
- Sabina! - Da?
Dă-i niște haine călduroase și pantofi!
- Da. - Tu!
Pe ea du-o la bucătărie. Lui adu-i mâncare!
Vino cu mine, dle!
Luke!
Ce naiba facem?
Intră în joc! Ne prefacem până ajungem la mama.
Trebuie să aflu cum să ajung la ea.
Intră! Vin și eu imediat.
Dacă îmi pune întrebări? Ce spun?
Inventează ceva! Nu contează.
Ne descurcăm noi.
Sunteți gata?
Apropo, eu sunt Dana.
Cum te cheamă?
O știi pe Olivia? Știi unde locuiește?
Așteaptă!
Servesc și trebuie să-i termin cina stăpânului.
- Du-te și verifică oala! - O caut pe Olivia.
Haide! Stai jos!
Nu. Mă descurc de aici.
Vezi?
Nu mai chemi doctorul fără să mă întrebi!
Mai ales pe escrocul de dr. West. Doamne!
Cum îl plătesc?
În trecut a acceptat să facă troc.
Serviciile lui nu valorează doi bani.
Unde era cel…
Servicii de Urgență
…care are grijă de caii bolnavi?
Îți sugerez să te gândești ce îi dai la schimb.
Altfel mă răsplătești prin muncă.
- Nu te-a ajutat la îmbrăcat? - Nu.
Sunt obișnuit să mă dezbrac singur.
Sabina, poți pleca.
Da, stăpâne Tom.
Asta o să te încălzească.
Mulțumesc!
Te rog!
Spune-mi mai multe despre jaf!
Am fost încercuiți de trei bandiți.
Unul avea o armă și ceilalți aveau…
- Cuțite? - Da.
Și cel cu arma era mare.
A venit spre noi și m-a amenințat cu arma.
Și mi-a spus: „Dă încoace…
gențile!”
Așa am făcut. I-am dat și calul.
Și pantofii.
Da, pantofii și haina. A fost foarte înfricoșător.
Da, e regretabil.
Unde mergeai?
- Spre sud. - Sud?
Unchiul meu a decedat de curând.
- Condoleanțe. - Mulțumesc!
- Eu și Dana mergeam spre… - Dana?
Așa o cheamă pe sclava ta?
- Dle Franklin! - Da?
Vorbește foarte ciudat.
De unde ai procurat-o?
Din nord. New York.
New York?
Așa vorbesc ciorile în New York?
Nu știu.
Așa vorbește ea.
E singurul sclav pe care l-am avut vreodată.
Înțeleg. Deci nu o ai de mult.
Cam așa ceva. Știi cumva unde e Dana?
O să vină în curând.
Nu vreau să mă bag în afacerile dumitale,
dar, în calitate de om cu experiență, te-aș sfătui
ca, în cazul în care nu-ți oferă un serviciu cu totul aparte,
ai face bine să o schimbi pe una mai docilă.
Probabil că ai fost jefuit din cauza ei.
Un sclav ca ea pune pe primul loc propria siguranță.
- Nu cea a stăpânului. - Trebuie să merg la baie.
- Vrei să faci baie? - Nu.
Trebuie să mă ușurez.
Înțeleg. Sigur. Closetul e pe acolo.
Mulțumesc!
Ia-ți pardesiul!
Da.
Nu e pentru tine. Pleacă!
Tu ești, nu? Nu am fost sigur.
- El e știi-tu-cine? - Cine?
Diavolul. Omul cu care ai venit.
Nu. E doar un om. Un prieten.
Trebuie să ajung imediat la Olivia.
Nu se poate astă-seară.
O să te împotmolești.
Nu risc să pierd un cal.
Dar e important.
S-a întâmplat ceva cu patrula.
Omul a dispărut. Olivia nu zice nimic.
Cât timp a trecut de când ne-am văzut?
Trei, patru luni. De ce?
Dana?
Putem vorbi?
Scuză-mă!
Kevin, ce se petrece?
Ei cred că ești sclava mea.
Da, nu e surprinzător.
Ce facem?
Fii discret!
Nu putem ajunge la mama din cauza vremii.
Nu putem sta aici. Trebuie să ne întoarcem.
Știu, dar nu am niciun control.
Nici nu știu dacă se poate controla.
De fiecare dată stau puțin mai mult.
Trebuie să-i dăm de cap.
Stai pe lângă mine! Spune-le că nu putem fi separați!
Apoi putem pleca.
Stăpâne Franklin! Sunteți chemat în casă.
Iată-l!
Dle Franklin, el e dr. West.
Dr. West.
E o plăcere!
Am fost informat că mai e un bărbat în putere prin zonă.
Norocul nostru.
Ca să ne descurcăm cu tânărul și mama lui, avem nevoie de trei oameni.
Margaret o să fie o pacoste.
În apărarea ei, nu e niciodată plăcut ca o mamă să-și vadă copilul sângerând.
Sângerând?
Da. Nu știm cât timp a stat copilul în frig.
Trebuie să-i scoatem sânge lui Rufus ca să scoatem febra din…
Nu cred că e necesar.
Nu a fost mult timp afară.
Și cine ești tu să-mi spui mie ce e și ce nu e necesar, cioară?
Servitoarea mea l-a găsit și l-a tămăduit.
E foarte pricepută în leacuri.
I-a făcut un fel de atelă pentru picior.
Bănuiesc că e un fel de vraci.
Ei bine, te asigur, muiere,
că medicina e o artă mult mai sofisticată
decât poate înțelege mintea ta primitivă.
Dle Franklin, te rog să-ți faci sclava să tacă!
E îndeajuns de grav că are tupeul să mă privească în ochi.
O trimiți de aici pe dna Weylin!
Tu blochezi ușa!
Eu și Luke vom pune piciorul la loc.
- Vreți să vă spălați pe mâini, domnule? - Nu. Nu e timp.
Ia-o!
- Nu! Oprește-te! - Margaret!
- Margaret, nu te băga! - Nu!
Dana!
Du-o acolo ca să tacă!
Nu!
- Ajunge! Nu! - Margaret!
- Calmeaz-o! - Ești bine.
E-n regulă!
Ține-l!
- Oprește-te! - Lasă-mă, te rog!
- Puiul meu! Nu! - Încerc să o țin!
O omor.
La naiba! Weylin, îmi pare rău, dar ține-o!
- Ține-o! - Ține-o!
Ține-o!
- Ce îi fac? - Ajutor!
- Crimă! - Stai pe loc!
Crimă!
- E-n regulă. Uite-te la mine! - Mami!
Ajutor!
Mami!
Înghite, dnă Weylin!
Mami!
Înghite!
Durează mai mult dacă te agiți.
Strânge-mă de mână cât de tare poți!
Bine, asta e. Ține-i mâna!
Tu, vino aici!
Ține-l!
Aveți o casă minunată!
Urma să dăm o petrecere.
Astă-seară?
Nu, mâine.
S-a zis cu asta.
Festinul de Crăciun.
Eu și Rufus trebuia să facem un mic dans împreună. Un menuet.
E Ajunul Crăciunului?
Aproape. Știu că e o prostie. Cine sărbătorește Crăciunul?
Dar credeam că merită să înveselim atmosfera pe aici.
Preotul o să fie foarte dezamăgit.
A leșinat.
Bine.
Continuă!
Înțeleg, Septimus, dar nu am acces la fonduri.
Credeam că ți s-a explicat la telefon.
Nu mi s-a explicat.
Și îți amintesc că vremea a făcut ca vizita asta să fie periculoasă.
Ar trebui să-ți iau dublu.
Poate ai accepta ceva la schimb?
Știu că ești un om de știință.
Și am un sclav cu o boală foarte ciudată la picior,
care ar putea fi de folos în studiile tale.
Continuă!
Vino!
Dana! S-a terminat?
Da.
S-a terminat.
De unde-mi știi numele?
Am auzit că așa îți zice.
Cine?
Bărbatul cu care ai venit.
E aici?
Da.
L-am văzut cum te trăgea prin camera aia goală.
Te trăgea spre ușă.
Tu țipai.
E stăpânul tău?
Nu. E un prieten.
- Îți făcea rău? - Nu.
Când ai văzut asta, Rufus? Cum?
În mintea mea. În timp ce cădeam.
O să mă părăsești din nou?
Nu.
Sabina, nu te duci prea departe. Mergi în oraș.
Și dr. West o să se asigure că vii în vizită oricând e posibil.
Nu-i așa, doctore?
Așa e.
Grăbește-te înainte să se blocheze drumurile!
La revedere!
Sper că nu te deranjează.
Nu.
Se pare că te pricepi.
Mulțumesc!
Nu a mai cântat nimeni la pian de peste un deceniu.
Ești muzician?
Da, așa e. Un muzician ambulant.
Și instrumentele?
Mi s-au furat.
Ei bine… Îți mulțumesc pentru ajutorul de mai devreme!
Știu că nu a fost plăcut și apreciez discreția dumitale.
Te rog să stai cu mine la masă!
Știi să citești?
Da.
E-n regulă să citești acolo de unde vii tu?
Da.
Dacă tata prinde un servitor că se uită la o carte,
chiar dacă se uită doar la imagini,
e pedepsit de parcă ar fi furat ceva.
Tatăl tău nu-mi spune mie ce să fac.
Îmi citești?
Da.
„Autorul acestui jurnal de călătorie, dl Lemuel Gulliver, e vechiul meu prieten.
Suntem un fel de rude din partea mamei…”
Ce se întâmplă aici?
I-am zis să-mi citească, mamă.
Are voie să o facă acolo de unde vine ea.
Ești bine? Te doare piciorul?
Mă simt bine, mamă.
Continuă!
„Acum trei ani, dl Gulliver,
saturat de oamenii curioși care îl vizitau…”
Ți-e cald? O chem pe Carrie să îți facă vânt?
Sunt bine, mamă.
Ți-e foame? Mătușa Sarah a făcut tort.
Vrei o bucată?
Nu vreau tort, mamă.
Ești sigur? Să vezi ce glazură frumoasă are!
Vreau să îmi citească Dana. Atât!
Continuă! Trebuie să citești, așa că citește!
„Provincia lui de baștină era Nottinghamshire…”
De ce îți place să o asculți?
Vocea ei zici că e bâzâit de muscă.
Nu aud ce zice dacă vorbești.
- Tot ce am spus… - Nu spune nimic, mamă!
Pleacă și nu mă mai deranja!
- Rufus! - Du-te!
De ce te porți așa?
Din cauza unei ciori.
Mă obosește câteodată.
Nu-ți face griji!
Se va întoarce ca să-mi aducă tort cu glazură albă minunată.
Citește, Dana!
„Înainte să plece din Redriff,
a lăsat următoarele documente în custodia…”
Dana e…
Da, e sus cu băiatul.
Se pare că o simpatizează.
Da, se pricepe cu copiii.
Să aibă tot ce îi trebuie.
Du-i servitoarei dlui Franklin un castron cu terciul cald de la Sarah!
După părerea mea, ești o companie mai bună decât omul pentru care era menită cina.
Domnul de mai devreme?
Charles Broadus.
Ce pacoste!
Da.
E proprietarul unei parcele de vreo 40 de hectare din apropiere.
Se mută înapoi în Anglia și vreau să-mi vândă terenul până pleacă.
Altfel voi avea probleme cu unii vecini.
Dar escrocul ăsta e o enigmă.
Se pare că nu pot să mă înțeleg cu un asemenea bărbat efeminat.
Ai familie, dle Franklin?
Te așteaptă o soție undeva?
Deocamdată, nu.
La vârsta ta?
Păi, da. Am…
Am avut pe cineva, dar a murit.
Da.
Da, cunosc acest sentiment dureros.
Prima mea soție, Hannah, a suferit de difterie.
Un val de difterie a lovit orașul acum 15 ani.
Boala l-a răpus pe tatăl ei și pe câțiva servitori de-ai mei.
A fost foarte nasol.
Nu trece nicio zi în care să nu mă gândesc la ea.
Era un muzician foarte talentat, ca și dumneata.
La pianul ei ai cântat mai devreme. Și partitura tot a ei era.
Îmi pare rău!
Să nu-ți pară!
Vezi tu…
Sunt oripilat de ce ți-au făcut bandiții ăia.
Una e să ți se fure lucrurile, dar cu instrumentele îți câștigai pâinea!
Asta e altceva.
Ce-ar fi să rămâi cu noi încă o zi sau două?
Mă interesez dacă se poate să găsim hoții și să-ți recuperăm lucrurile.
Nu au ajuns departe cu asemenea pradă.
Între timp, ești invitatul meu.
Mulțumesc!
„Am constatat că ne aflăm la 30 de grade și 2 minute latitudine sudică.
Muriseră 12 oameni din echipaj de muncă istovitoare și hrană proastă.
Ceilalți erau peste măsură de slăbiți.”
Cine vrea tort?
Poți pleca.
Deci el te aduce aici cumva.
Mă poate vedea înainte să ajung aici.
Ne-a văzut pe amândoi în bucătărie și…
Cred că îl văd și eu. Îl simt.
Simt ce i se întâmplă.
Și care e planul? Adică…
Suntem aici de ore bune, Dana.
Chiar rămânem aici?
Nu știu ce să fac. Nu am niciun control.
Trebuie să existe o soluție.
Singura care poate ști e mama, iar eu…
Trebuie să rezistăm până ajungem la ea.
Cum te descurci aici?
Nu știu ce să-ți spun.
Am avut noroc că am cântat la pian și a mai trecut timpul.
Tu ai cântat?
Da.
Așa pierdeam timpul când eram mic.
Nu ți-e foame?
Sunt extenuată.
În timpul nostru e ora 06:00.
Bună seara, dle Franklin!
Bună seara!
Am venit ca să-mi cer scuze pentru comportamentul meu de mai devreme.
Mulțumesc pentru grija pe care mi-ai purtat-o mie și fiului meu!
Îți dai seama cât de greu e să-ți vezi copilul în pericol.
Nicio problemă.
Te retragi?
Îți pot arăta cu plăcere unde vei dormi.
Prefer să rămân aici. Mulțumesc!
Cred că asta vrea stăpânul meu.
Așa e.
Pot să dorm pe jos.
Înțeleg, dle Franklin.
Dar noi insistăm ca sclavii să doarmă în camerele lor.
Dar nu-ți face griji! Avem dotări foarte bune.
Chiar insist.
Dacă ai nevoie de ea,
sună din clopoțelul de la capul patului și ea ar trebui să poată veni.
Va dormi în camera de deasupra.
Nu te culca! Revin cât de repede pot.
Te asigur că se va simți confortabil.
Pe aici, muiere!