Det er underligt, det føles normalt.
At være her.
Jeg troede aldrig, jeg ville vænne mig til lugten.
Det er, som om nutiden nu er… sløret,
hvilket er helt… skørt.
Ja.
Der var engang…
Jeg var i Big Bear Lake og høj på syre. Rigtig syre.
Og jeg glemte helt, hvordan livet var før, jeg var skæv.
Så jeg endte med at sidde i skrædderstilling i min vens telt
og messe navnene på kædebutikker, som var det et mantra.
"Føtex, Netto, Bilka. Føtex, Netto, Bilka."
Hvorfor?
Jeg tror, de repræsenterede en hjemvenden til den virkelige verden.
Jeg kan holde dig under vandet, helt forsigtigt.
Det lyder forfærdeligt.
Det er meningen.
Det ville ikke virke, for jeg ville vide, hvad du gjorde.
Jeg har det.
Jeg hyrer én til at stikke dig ned.
Nej.
-Bare næsten. -Hvad hvis jeg faktisk døde?
Du kan ikke lide nogle af mine idéer.
Du skal heller ikke stikkes ned.
Jeg er ret vild med bogen Robinson Crusoe.
Jeg læste den for Rufus hele dagen i går, og jeg er faktisk ret interesseret i den.
Den er så god.
Hvis du kan se bort fra, at alt det her sker
på et forfærdeligt og frygtindgydende tidspunkt og sted…
…så er det næsten, som at være på ferie.
Er det en cornrow-fletning?
Hvad?
Pis.
Vi må rationere.
Hvis vi hører 30 sange om aftenen, holder den nok en uge.
En uge?
Tror du, vi er her så længe?
Solen er oppe.
Jeg bør gå op på loftet, inden de vågner.
"Var der andre fodspor?
Og hvordan er en mand havnet her?
Men at tro, at Satan har taget menneskeform sådan et sted."
Jeg keder mig.
Kan vi læse noget andet?
Keder du dig?
Vil du ikke vide, hvordan den slutter? Den er da spændende.
Nej.
Hvad med dig? Hvad synes du om Robinson Crusoe?
Carrie?
Carrie!
At jeg må lede efter min egen tjener,
er årsag nok til en lussing.
Det er min skyld, mor.
Jeg bad hende høre med.
Rufus, jeg forlanger, at Dana ikke længere læser for dig.
Men mor, du…
Hr. Weylin sørger for, at Dana gør nytte andetsteds i huset.
Det forstår du vel, hr. Franklin?
I hvert fald, unge mand, starter din klaverundervisning nu.
Jeg gider ikke have klaverundervisning!
Rufus Weylin!
Jeg vil ikke høre den tone.
Det er fint, Rufus.
Hr. Franklin er en god lærer. Det skal nok blive sjovt.
Du kan starte med at tømme hr. Franklins natpotte.
Ja, frk. Margaret.
Godt. Det her er et C.
Din tommelfinger er på den hvide tangent før de to sorte.
Goddag.
-Må jeg se på? -Ja.
Ja, vi lærer lige instrumentet at kende.
Rufus, vis din mor, hvad du har lært.
Rufus!
Hvor er det vidunderligt.
Vi kan vise din fremgang til hr. Deighton i morgen.
-Hr. Deighton? -Ja.
Enkemand og sagfører.
Han og hans datter kommer til middag i morgen.
Rufus, jeg hører, at Philippa er utrolig smuk.
-Jeg gider ikke møde hende. -Så.
Du skal blive en gentleman, og en gentleman bør forelske sig.
Er du ikke enig, hr. Franklin?
Tanken vækker minder fra min egen debut til selskabslivet.
Du ville have fundet mig yderst tiltalende, Rufus.
Nyd muligheden for at møde én, der er bare halvt så god som din mor.
Fortsæt bare.
Det her er et… F.
Ind på mit kontor, Luke.
Kom så herind!
Jeg har søgt herfra og til Easton. Og der er ingen spor!
Fortsæt.
Idiot!
Det skete under din vagt, så du må hellere give mig nogle svar.
Hun kan jo være hoppet på en damper til Boston.
Men hun kan ikke være nået så langt uden hjælp.
Det er en sammensværgelse.
Finder jeg ud af, du har haft noget med det at gøre,
skærer jeg halsen over på dig!
Angående i går.
-Jeg forsøgte ikke… -Jo mere jeg ved, jo større fare er jeg i.
Jeg har nok besvær.
Er der noget galt med Luke?
Det er vel flugten, der fandt sted under hans vagt.
Kender han til vores snak?
-Gør nogen? -Nej.
Sådan skal det forblive.
Carrie!
Kom her.
Tag den kjole af. Nu.
Jeg er ligeglad med, hvad Margaret vil.
Du tager den af, før du kommer herind. Hører du?
Hvad glor du på?
Carrie har den hørkjole på, så hun ikke ender som Celeste.
Eller nogen af de andre.
Nok er den sidste sluppet væk, men Carrie er ikke den næste.
Hører du?
Bank, bank.
Hr. Franklin.
Har I fundet Winnie?
Vi finder hende snart.
Det viser sig, hun er en udspekuleret én,
men jeg er nu mere udspekuleret.
Jeg går ikke ud fra, du har hørt noget?
Hvordan går det med Rufus' klaverspil?
Ikke dårligt efter én dag,
men jeg tror, jeg må sænke jeres forventninger.
Margaret mener, han er opvisningsklar i morgen.
I morgen?
Du godeste.
Deighton kommer i morgen.
Desværre er en mands forpligtelser til Landbrugssamfundet
afhængig af den forbandede dagdrivers holdning.
Og det hjælper heller ikke, at han mener, han var trolovet med Hannah som ung.
Jeg forventer, at han delvist mener, ejendommen her bør være hans.
Planlægger du at have det på i morgen?
Jeg har ikke andet at tage på.
Jeg finder på noget.
Lad mig hjælpe dig, Celeste.
Tak.
Mit hoved gør så ondt.
Det er utrolig varmt.
Du burde ikke anstrenge dig.
Tror du ikke, jeg ved det? Sig det til fr. Margaret.
Gudskelov for måltidsklokken.
Snart er der gået to dage siden Winnies flugt.
Jeg regner med, at nogen ved, hvor hun er, og hvordan hun slap væk.
Det er også I jeres natur at tie.
Måske tror I ikke, det er jeres bord.
Jeres sorte øjne kigger ned i jorden, mens I venter på måltidsklokken.
Måske vil nogle af jer give mig jeres lydighed.
Hvor er negerinden henne?
Hvor?
Et halvt majsbrød om dagen indtil negerinden er fundet.
Eller indtil én af jer fortæller, hvordan hun slap væk.
Ingen aftensmad indtil da!
Er det forstået?
-Ja. -Ja, Master Tom.
Ja.
Hvis én af køterne så meget som tænker på at slikke det op, skyder du.
Tilbage til arbejdet!
Hvor længe skal vi arbejde på et halvt majsbrød?
Vi sulter jo allerede.
Det er ikke forsvarligt.
Master Tom mister halvdelen af afgrøderne i varmen, hvis vi har tom mave.
Du har ret, Jupe. Det ved Master Tom også.
Han er sur, fordi han er vild med Winnie. Men han er retfærdig.
Sov på det. Master Tom kommer til fornuft.
Det må du håbe, han gør. Det var dig, der skulle holde øje.
Hvorfor gik hun?
Celeste mener ikke, Tom er retfærdig.
Celeste tror, jeg ved noget om Winnie.
Vil Tom gøre det, hvis nogen ikke siger noget?
Ingen slave må forlade Tom Weylins plantage på den måde.
Spørger du mig, bliver det nogle hårde dage.
Ville han sladre? Hvis tingene blev værre?
Nej.
Det tror jeg ikke. Det skal bare passere.
Hvad med Nigel eller Celeste? Hvis der sker dem noget?
Hvad kunne lette presset?
Jeg ved det ikke.
Mad.
Luke.
Dana. Du burde ikke luske rundt så sent.
Jake har vagten i nat.
-Holder du ikke vagt? -Ikke alene. Ikke længere.
Jeg har noget med til dig.
-Hvad er det? -Mad.
Det smager godt.
Der er nok til Celeste og Nigel.
Så burde I kunne klare den nogle dage.
Hvad med alle andre?
Jeg har ikke nok til alle.
Godt.
Kom til mig, hvis du mangler noget.
Vi skal nok klare den. Sammen.
Har frk. Olivia noget med det at gøre?
Ved hun noget om Winnie?
Om hvor hun er?
Nej.
Er hun der, hvor du tager hen?
Ja.
Winnie er væk for altid.
Godnat.
Godmorgen, hr. Franklin. Bliver du venner med ænderne?
Noget i den dur.
Jeg er misundelig, pianomand.
Ingen pauser til mig.
Tom sender mig snart ud at lede efter den dumme tøs igen.
Hun må være dygtig, siden han er så vred.
Det må din også være.
Hvad mener du?
Det må du fortælle mig.
Bruger Dana munden på flere måder?
Rolig. Er alt i orden, Jupe?
Ynkeligt syn, hvad?
-Rejs dig. Du kan ikke noget… -Gå dog væk!
Han har ikke spist. Han er svag. Ligesom os.
Det skub var ellers ikke så svagt.
Har Tom givet dig krummer fra bordet?
Smut så med dig!
Du må hellere passe på den tone.
Tingene går ikke din vej. Du kunne fortryde det.
Kom. Du klarer den.
Rør mig ikke!
Jake har ret. Du er den højre hånd oppe i huset.
Tilbage til arbejdet.
Hvad laver du herinde?
Jeg hentede en bog til hr. Franklin.
Du læste den.
Du skal aldrig opholde dig herinde.
Er det forstået?
Hr. Franklin.
Har du tid?
Din slave læste i mit bibliotek.
Det beklager jeg. Hun…
Nok henter hun bøger for dig,
men hun skal ikke læse alene, når hun er her.
Ej heller i samvær med min bestand. Der er regler, der skal overholdes.
Ja. Selvfølgelig. Det forstår jeg.
Det er ikke nok at forstå.
Der har været en flugt,
og jeg har ikke råd til, at mine slaver fodres med ambitioner,
der ikke er deres plads værdig.
Jeg ordner det.
Er du okay?
Nej.
Tom fortalte, hvad der skete. Du må passe bedre på, Dana.
Biblioteket er en mindeplads om hans døde kone.
Forsigtig?
Skal jeg være forsigtig?
Jeg glemte lige, at jeg ikke er et menneske her.
-Skal jeg tage højde for hans døde kone? -Du har ret. Undskyld.
Alle er lidt anspændte.
Jeg så én falde om i dag.
Jeg troede, alle ville vende sig mod Luke.
Sultesituationen er slem.
Du har ret.
Luke forbliver ikke tavs.
Jeg tager over til Olivia.
-Hvorfor? -Jeg må fortælle om situationen.
Hvis folk sulter, knækker Luke eller Sarah.
De vil fortælle alt til Tom, ellers gør de andre.
Skal jeg tage med?
Nej.
Nogen vil opdage, hvis vi begge er væk.
Spil klaver.
Olivia?
Det er Dana.
-Er du alene? -Ja.
Kom ind.
Hvad foregår der?
Hvad fanden foregår der?
De pigebørn vil klippe alt mit hår af. Det er dét, der foregår.
Hvis nogen ser hende, bør hun ikke ligne sig selv.
Hvorfor er hun her endnu?
Tror du, det er let at finde en sikker vej til en flygtning?
Det er også ligegyldigt. Jeg tager tilbage.
Nej!
Jo.
Jeg gider ikke høre på dig mere. Du har ingen plan.
Du har ikke sørget for en flugtrute. Du giver mig intet.
Jeg ved, hvad jeg har med Master Tom.
Nej, du gør ikke!
Tom byder dig ikke velkommen. Han tror, du forgiftede ham.
Det gjorde jeg jo ikke!
Det er ligegyldigt. Det tror han.
Hvis ikke han forsøger at dræbe dig, vil du ønske, han gjorde.
Så enten lytter du og tager til Philadelphia,
eller du bliver dernede og ændrer mening. Hvad bliver det?
Fint.
Jeg tager ikke tilbage.
Olivia, det er Luke.
-Vent. -Olivia!
Han må ikke vide, hun er her. Han melder os.
Frk. Olivia, åbn. Jeg kan høre dig.
Smut ned i krybekælderen.
-Jeg har brug for hjælp. -Hjælp?
Celeste har det skidt. Jeg tror, barnet kommer tidligt.
Jeg tager med.
Alice, bliv her og hold øje med det hele. Ikke?
Dana, tager du med? Jeg får brug for hjælp.
Halløj, halløj.
Archibald.
-Goddag, hr. -Velkommen.
Fru Weylin.
Så kort efter aftenen hos familien Taney.
Må jeg introducere min yngste datter, Philippa.
Det er en ære at møde dig, fru Weylin.
Din kjole er yderst klædelig, og din tjenerinde er fin.
Sikke en charmerende pige.
Må jeg præsentere min søn, Rufus.
Hej.
Det er mig en ære at møde dig, hr. Rufus.
Hvem er så det?
Jeg beklager. Dette er hr. Kevin Franklin fra New York.
En garvet musiker, der underviser Rufus på klaver.
-En fornøjelse. -Fornøjelsen er på min side.
At fru Weylin godkender dine færdigheder er alt, man behøver.
Man behøver ikke være ekspert for at vide, hr. Franklin har talent.
Jeg tror, middagen er klar.
Ja, selvfølgelig. Jeg kender vist vejen.
Denne vej, søde.
Bare rolig, hun er bare en pige.
Hun gjorde sit arbejde, da hun blev svimmel og faldt i haven.
-Nigel fandt hende. -Svimmel?
Hun har haft ondt i hovedet hele dagen.
-Hun har ikke spist. -Hvad?
Tom har sultet alle for at lede efter Winnie.
Hun er i Jesabelhytten, og hun tror, barnet er på vej.
Hvorfor står I her? Tilbage til arbejdet.
Barnet kommer for tidligt.
Hvad gør jeg? Hvad…
Vær hos hende. Tal med hende.
Tag hendes hånd. Tal med hende.
Godt, der kommer en ve. Dana hjælper dig.
Klem min hånd.
Det er fint.
Barnet er i sædestilling.
Hvad betyder det?
Hr. Weylin, rygterne er sande. Sarah er blevet en fremragende kok.
Er det så godt, som du husker, hr, Deighton?
Jeg mindes min tid her som fremragende.
Afdøde frk. Hannah og jeg plejede at løbe uhæmmede under egetræerne.
Når jeg blev træt, ville far tage mig op på sit skød…
…og fortælle historier om slagene under revolutionen.
Det glæder mig at se de finde ændringer i huset
siden den grønne ungdom.
Så er det godt.
Undskyld, Marse.
Ud.
Carrie, du overtager betjeningen.
Flot.
Er alt i orden med pigen, Tom?
Ja, ja.
Det er blot,
at du har fanget os midt i en disciplinærtid.
Hvad er årsagen?
De vil ikke fortælle om en flygtning.
Javel. Sikke en skam.
Det skal nok ordne sig.
Selvfølgelig.
Pres.
Godt gået.
Du gør det så godt.
Jeg vil nu rotere hovedet.
Du klarer den.
Godt.
Barnet ligger godt nu.
-Kun lidt længere. -Undskyld.
-Jeg kan ikke… -Du skal snart møde dit barn.
Du gør det godt. Du er der næsten. Du er der næsten. Du skal møde dit barn.
Der kommer en ve mere.
Godt.
Vent, hvad sker der?
Hun får et anfald.
Hent rebet derovre. Hun må ikke bide i sin tunge.
Celeste. Hey!
Hey, hey.
Hent Tom.
Hey, kan du høre mig? Celeste. Celeste!
Vidunderligt, søde.
Fantastisk.
Du spiller skønt, hr. Franklin.
Rufus, hvorfor viser du ikke Philippa, hvad du har øvet på klaveret?
Ellers tak.
Spil, min dreng.
Vi skal da ikke nægte vore gæster fornøjelsen af dit talent.
Du gør det så fint, Rufus. Giv ikke op.
Marse Tom, der er brug for dig i hytterne. Celestes baby er på vej.
Om forladelse, jeg vender snart tilbage.
Ja, det er klart.
Dana, jeg må få barnet ud.
Når jeg skærer, skal du hive barnet i fødderne.
Vent, hvad så med Celeste?
Red barnet.
Nej, nej. Vi har… Vi kan redde dem begge.
Hun er død, Dana.
Red barnet.
Kom så. Kom så.
Kom så.
Hun klarede den ikke.
Pokkers også.
Håret.
Ryd op.
Grav graven.
-Luke. -Lad mig være, Dana!
Bare… lad mig være.
Vær ikke så trist, min skat.
Philippa er ikke det store tab.
Jeg troede, hun var smuk uden en skramme…
Ti stille!
-Rufus. -Hold op med at behandle mig som et barn.
Du er ligeglad med mit klaverspil. Folk skal bare kunne lide dig.
Det kan jeg ikke, og det kommer jeg aldrig til!
Jeg tænker ikke, klavertimerne går så godt.
Jeg burde have advaret dig.
Celeste er ikke den første.
Det er skrækkeligt, hvad Tom gør mod dem.
Jeg har vel vænnet mig til det.
Luke.
Han kiggede på mig, som om…
…som om han bebrejder mig.
Vi gjorde vores bedste.
Hvis du er bekymret for, han siger noget om Winnie til Tom, så lad være.
Han har lige mistet noget værdifuldt.
Han vil være ligeglad med alt andet i meget langt tid.
Måltidsklokken.
Det krævede alt det her, før det røvhul kom til fornuft.
Det er i det mindste overstået.
Jeg må hjem.
Undskyld, men jeg…
Jeg vil ikke ende som dig.
Jeg vil ikke vænne mig til det her.
Det er svært at forestille sig, man kan.
Se på al lidelsen.
Men folk vælger overlevelse for overlevelsens skyld.
Det skal de.
Da du stod i børneværelset…
Da du kom efter ilden.
Selv da du tog tilbage samme aften, holdt jeg fast i dig…
…fordi jeg holdt fast i en version af mig selv.
Til sygeplejeskolen, Reginas hus,
til din fars ansigt.
Jeg ved, du håbede noget mellem os kunne lappes.
Jeg havde samme forhåbninger.
Så gik der årevis, før jeg så dig igen,
og jeg døde næsten af at holde fast i det.
Så jeg kom videre.
Og det må du også.
Det kan jeg ikke.
Det har jeg ikke lyst til,
for jeg er lige her, og du er lige her,
og jeg vil være en familie.
Du er en voksen kvinde.
Der er mange år, jeg ikke har fået sammen med dig.
Jeg kan fortælle dig om dem, hvis du vil høre om dem.
Jeg må tilbage.
Jeg har meget at ordne.
Jeg har endelig fundet en kontakt til Winnie, jeg må se til.
Hun må afsted.
En katastrofe!
Og du fortsatte hele dagen som en gemen skøge.
Du forlod os.
Har du glemt, jeg har en gård, der skal køre rundt?
Smut fra mit åsyn, før jeg gør noget, jeg fortryder.
Du skal ikke stoppe for min skyld.
Fortsæt endelig. Det kan opmuntre mig.
Må jeg sætte mig hos dig?
Er alt i orden?
Jeg tilbyder hr. Weylin meget lidt som ledsager.
Det er jeg uenig i.
Du er ikke min mand.
Forlad Tom.
Jeg… Nej. Det kan jeg ikke.
Hvorfor ikke? Han er forfærdelig.
Red dig selv. Find én der passer på dig.
Men hvem? Hvem?
Find én.
Jeg beklager. Jeg…
Jeg beundrer dig. Det gør jeg, men…
Tom, hr. Deighton og dig.
Alle enkemænd. I vil altid sørge.
Klaveret har bragt uheld.
Måske spøger dets tidligere ejer stadig.
Burde jeg brænde det?
Jeg håber ikke, det står skidt mellem os, Kevin.
Godnat.
Føtex, Netto, Bilka.
Jeg har mad med.
Jeg er ikke sulten.
Luke.
Jeg…
Jeg er virkelig ked af det.
Undskyld.
Tror du, det her kun handler om en dag uden mad? En flygtning?
Det er ikke din skyld, Dana.
Det er min.
Jeg skulle have været bedre til at skjule vores forhold.
Men jeg var stolt af det. Af hende.
Tom så det, så han tog hende.
Tog hende på en måde, så hun måtte dø for ikke at skamme sig.
-Det er ikke sandt. -Det var sådan, han tog Nigels mor.
Solgte hende så snart hans Hannah døde.
Lige siden vi var små, har han aldrig ladet mig beholde noget.
Han lovede mig min egen jord og gård. Sagde, at jeg fortjente det.
Han holder sit ord.
Det troede jeg engang, men nu ved jeg ikke længere.
Jeg tror, Nigel og jeg skal være her, til vi dør.
Jeg vil gerne hjælpe Nigel. Og dig.
Som du hjalp Winnie?
Hvad med resten? Skal Jake passe på dem?
Jeg stikker ikke af.
Ingen har lidt mere, end de har, på grund af mig.
Nigel sagde, du kan læse.
Hvis du vil hjælpe…
…så lær ham det.
Gør ham lige så klog som dig.
Vil du det?
Kevin. Kom herind.
Jeg har lige talt med min kone.
Hun vil også have klavertimer.
Vil du undervise hende?
Ja. Ja, klart.
Det virker ikke til, drengen nyder musikken.
Margaret vil derfor overtage halvdelen af hans timer.
Hvis vi holder hende beskæftiget, kan jeg måske bevare fornuften.
Indtil hendes søster kommer.
Rufus klarer sig ikke så godt under pres.
Det er korrekt.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre med ham.
Skal jeg bestikke ham med kager og slik som hans mor?
Intet hjælper.
Drenge skal være sammen med deres fædre, før de forstår dem.
Det er en luksus, jeg ikke fik.
Min far levede ikke, så han kunne fortælle krigshistorier.
Han blev skudt.
Ja, jeg mistede…
Jeg mistede også min far som ung.
I kamp?
Nej. Sygdom.
Du må give ham det, du aldrig fik.
Du virker til at være bekymret for min søns behov
og tilbøjeligheder.
Jeg tager dit råd til mig. Jeg skal bruge mere tid med drengen.
Jeg beklager min opførsel i dag.
Jeg tror desværre, at situationen har gjort mig svag.
Jeg har lidt et uventet tab i mine arbejdsfolk,
både her i eftermiddags og Winnie.
Når de løber væk, bliver jeg foruroliget.
De tror, de ved, hvad der er det bedste for dem. Det gør de ikke.
Hvorfor forstår de ikke, jeg giver dem sikkerhed, beskyttelse?
Kommer du først fra Olivia nu?
Nej, det er et stykke tid siden.
Er Winnie stadig…
Hvad er der galt?
Celeste døde.
Hvad?
Også barnet.
Jeg…
Jeg var der.
Jeg så det.
Du godeste. Dana.
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. -Der er intet at sige.
Luke er ved at grave en grav til dem.
Helt alene.
Og det var ikke engang hans barn. Det var Toms.
Jeg sagde, jeg ville lære Nigel at læse. Det er det mindste, jeg kan gøre.
Dana.
Jeg ved godt, det er farligt, men han er ødelagt. Jeg må gøre noget.
Nej.
Du ser ikke det, jeg ser hver dag.
-Det ved jeg godt. -Gør du?
Du skal bare være i sikkerhed, Dana.
Jeg tror ikke, det er nok, jeg er i sikkerhed.
Når jeg ikke er i sikkerhed, tager jeg hjem. Det kan de andre ikke.
Og jeg…
Jeg føler lidt, det hele er…
…min skyld.
Nej.
Lad os gå i seng.
Margaret?
Fuck.
Tekster af: Pipina Rikoy Wedel-Jørgensen