Konstigt. Det börjar kännas normalt.
Att vara här, menar jag.
Ja, jag hade aldrig trott att det var okej att lukta så illa.
Det är som om nutiden känns suddig nu,
och det är helt sjukt.
Ja.
En gång…
…var jag i Big Bear, och jag tog syra, du vet, LSD.
Jag glömde helt bort hur livet var när jag inte var hög.
Jag satt med benen i kors bredvid min vän i ett tält,
och rabblade namnen på butikskedjor som ett mantra.
"Target, Walmart, Walgreens, Walmart, Target, Walgreens, Walmart."
Varför?
Jag vet inte. De representerade väl en återgång till verkligheten för mig…
Jag vet. Jag skulle kunna hålla dig under vatten, försiktigt.
Det låter hemskt.
Det är poängen.
Det fungerar inte för jag fattar vad du försöker göra.
Okej.
Jag anlitar någon som får knivhugga dig.
Nej.
-Nästan knivhugga dig. -Nej. Tänk om jag faktiskt dör?
Du gillar inte mina idéer.
Det är inte du som blir knivhuggen.
Jag är skumt fängslad av boken Robinson Kruse.
Rufus bad mig läsa den för honom hela dagen igår,
och jag är helt inne i den.
Den är så bra.
Om man kan glömma hela det faktum att allt det här
händer på en skrämmande och hemsk tid och plats…
så är det nästan som en retreat.
Är det tekniskt sett en "cornrow"?
Vadå?
Skit också.
Vi måste ransonera.
Om vi lyssnar på 30 låtar varje kväll så räcker det i en vecka.
En vecka?
Tror du att vi blir här så länge?
Solen är uppe.
Jag borde gå upp på vinden innan de börjar vakna.
"Fanns det några andra fotspår?
Hur kunde en människa ha kommit dit?
Kunde Satan ha antagit mänsklig form?"
Jag är uttråkad.
Kan vi läsa något annat?
Va? Är du uttråkad?
Vill du inte veta hur den slutar? Den börjar bli bra.
Nej.
Du, då? Vad tycker du om Robinson Kruse?
Carrie?
Carrie!
Att jag måste nedlåta mig till att leta efter min tjänarinna är nog för en örfil.
Det är mitt fel, mamma.
Jag bad henne lyssna på Dana med mig.
Rufus, jag tycker inte att Dana ska läsa för dig mer.
Men, mamma, du…
Mr Weylin kan använda Dana bättre på en annan plats i huset.
Ni förstår väl det, mr Franklin?
Och, unge man, dina pianolektioner startar omgående.
Jag vill inte ha några jäkla pianolektioner!
Rufus Weylin!
Jag tolererar inte sådant språk.
Det är okej, Rufus. Det är okej.
Mr Franklin är en bra lärare. Det kommer att bli roligt.
Du kan börja med att tömma mr Franklins pottor.
Ja, miss Margaret.
Så det här är C-placeringen.
Tummen är på en vit tangent följd av tv svarta.
God dag.
-Får jag se på? -Ja.
Vi bekantar oss bara med instrumentet.
Rufus. Visa din mamma vad du har lärt dig.
Rufus!
Det är underbart.
Vi ska visa dina framsteg för mr Deighton i morgon.
-Mr Deighton? -Ja.
En änkeman och advokat.
Han och hans dotter ska äta middag med oss i morgon.
Rufus, jag hör att Philippa ser väldigt bra ut.
-Jag vill inte träffa henne. -Tyst.
Du ska bli en gentleman, och en gentleman bör vara förälskad.
Håller ni inte med, mr Franklin?
Tanken får mig att minnas mitt eget inträde i societeten.
Du hade nog tyckt att jag var tilldragande, Rufus.
Njut av möjligheten att träffa någon hälften så bra som din mor i Philippa.
Fortsätt.
Så, F.
Mitt kontor, Luke.
Nu!
Jag har letat härifrån till Easton, och har inte hittat minsta ledtråd.
Fortsätt.
Dåre!
Det här hände under din vakt, så jag vill ha ett svar.
Hon kan vara ombord på ett fartyg mot Boston nu.
Hon kan inte ha rymt så lätt utan hjälp.
Det är en konspiration.
Om jag får veta att du hade något med det att göra,
skär jag halsen av dig!
Angående igår kväll.
-Jag försökte inte… -Ju mer jag vet, desto farligare för mig.
Jag har redan problem.
Är Luke upprörd?
Det gäller nog hon som rymde när han hade ansvaret.
Vet han vad vi pratade om?
-Vet någon? -Nej.
Se till att det förblir så.
Carrie!
Kom hit.
Ta av dig klänningen. Nu.
Jag bryr mig inte om vad Margaret vill.
Ta av den innan du kommer in i köket.
Vad glor du på?
Carrie får ha på sig grovt linnetyg så att hon inte slutar som Celeste
eller de andra.
Den senaste kom undan, men Carrie ska inte bli nästa.
Fattar du?
Knack, knack.
Mr Franklin.
Hur går letandet efter Winnie?
Vi borde hitta henne snart.
Hon visar sig vara en listig slyna, men jag är listigare.
Har ni några ledtrådar?
Hur går Rufus pianospelande?
Inte illa för en dag,
men ni bör inte ha alltför höga förväntningar.
Margaret verkar tro att han är redo för en konsert i morgon.
I morgon?
Jösses.
Deighton kommer på besök i morgon.
Tyvärr hänger en utnämning till jordbruksförbundet
på den där pladdrande dagdrivarens omdöme.
Och det hjälper inte att han ansåg sig förlovad med Hannah när de var unga.
Jag misstänker att han anser sig ha rätt till den här egendomen.
Tänker ni ha på er det där i morgon?
Jag har inga andra kläder.
Jag ordnar något.
Celeste, låt mig hjälpa dig.
Tack.
Jag har ont i huvudet.
Det är väldigt varmt.
Du borde inte jobba så hårt.
Tror du inte att jag vet det? Säg det till miss Margaret.
Tack gode Gud för matklockan.
Snart har det gått två dagar sedan Winnie rymde.
Jag misstänker att några av er vet vart hon tog vägen och hur det gick till.
Det ligger väl i er natur att hålla tyst.
Ni kanske inte tror att det rör er.
Ni stirrar hellre i marken och väntar på att matklockan ringer.
Men några av er kanske kan visa mig lydnad.
Vart tog negressen vägen?
Vart?
Ett halvt majsbröd per dag tills negressen hittas.
Eller tills någon av er berättar om hennes planer.
Ingen kvällsmat förrän dess!
Har jag gjort mig förstådd?
Är det förstått?
-Ja. -Ja, mr Tom.
Ja.
Om några av de här djuren försöker slicka i sig något, så skjut.
Återgå till arbetet!
Hur länge ska vi kunna arbeta på bara ett halvt majsbröd, Luke?
Vi är utsvultna som det är.
Det är inte vettigt.
Mr Tom riskerar att förlora hälften av slavarna om vi jobbar utan mat.
Du har rätt, Jupe. Och mr Tom vet det.
Han är arg för att han var förtjust i Winnie.
Men han är resonabel.
Ge det en kväll. Han kommer att ändra sig.
Det är säkrast för dig.
Det var du som hade vakten den natten.
Varför stack hon?
Celeste håller inte med om att Tom är resonabel.
Hon tror att jag vet något om Winnie.
Tror du att Tom gör det här om ingen berättar något?
Ingen slav får lämna Tom Weylins plantage på det viset.
Det kommer att bli några tuffa dagar.
Han anger dig väl inte? Om det blir värre?
Nej.
Jag tror inte det. Allt måste bara lugna ner sig.
Nigel eller Celeste, då? Tänk om något händer dem?
Vad skulle hjälpa?
Jag vet inte.
Mat.
Luke.
Dana, du borde inte smyga runt så här sent.
Jake har vakten i kväll.
Har inte du vakten?
Inte ensam. Inte nu längre.
Jag tog med något.
-Vad är det? -Mat.
Det är gott.
Det räcker till Celeste och Nigel.
Det ger dig ett par dagar åtminstone.
Alla andra, då?
Jag har inte så det räcker.
Okej.
Låt mig veta vad du behöver, okej?
Vi ska klara det här tillsammans.
Har miss Olivia något med det här att göra?
Vet hon något om Winnie?
Var hon kan vara?
Nej.
-Tog du henne dit du försvinner? -Ja.
Winnie är borta för alltid.
God natt.
God morgon, mr Franklin. Umgicks du med ankorna?
Något i den stilen.
Jag avundas dig, pianomannen.
Ingen vila för sådana som jag.
Tom kommer att tvinga mig att leta efter den jäkla tjejen igen.
Hon måste ha haft talanger med tanke på hur arg han blev.
Din egen slav också.
Vad menar du med det?
Säg det, du.
Använder Dana munnen på mer än ett sätt?
Oj, oj. Är du okej, Jupe?
Ynklig syn, eller hur?
Kliv upp, din usling…
Undan!
Han har inte ätit på en vecka. Vi är svaga.
Med tanke på den knuffen verkar du inte så svag.
Har Tom gett dig lite smulor från middagsbordet?
Försvinn härifrån.
Vakta din tunga.
Allt går illa för dig, så du kommer nog att ångra det.
Kom igen.
Rör mig inte!
Jake har rätt. Du hjälper ondskan i det där huset.
Återgå till arbetet.
Vad gör du här inne?
Jag hämtar en bok åt mr Franklin.
Du läste den.
Du får aldrig stanna kvar i det här rummet.
Förstår du?
Mr Franklin.
Kan vi talas vid?
Din slav läste i mitt bibliotek.
Jag beklagar. Hon menade inte…
Hon kan hämta böcker åt er,
men hon får aldrig läsa privat i det här huset.
Och inte inför mina slavar.
Jag måste upprätthålla reglerna.
Ja, naturligtvis. Jag förstår.
Det räcker inte att förstå, sir.
Jag har en rymling att ta hand om,
och jag kan inte riskera att någon fyller mina slavar med ambitioner
som inte passar deras roll.
Jag ordnar det.
Är du okej?
Nej.
Tom berättade.
Du måste vara mer försiktig, Dana.
Biblioteket är som ett relikskrin till minne av hans döda fru.
Försiktig?
Ska jag vara försiktig?
Jag glömde att jag är inte är människa här.
Jag skiter väl i hans döda fru.
Du har rätt. Förlåt.
Alla är lite spända.
Jag såg någon kollapsa där ute.
Jag trodde att alla skulle ge sig på Luke där och då.
Hungersituationen är allvarlig.
Du har rätt.
Luke kommer inte att hålla tyst.
Jag går till Olivia.
-Varför? -Jag måste berätta.
Om de får svälta mer kommer Luke eller Sarah att skvallra.
De berättar för Tom, annars gör någon annan det.
Ska jag följa med?
Nej.
Någon skulle märka att vi båda är borta.
Fortsätt spela piano.
Olivia?
Det är Dana.
-Är du ensam? -Ja.
Kom in.
Vad händer?
Vad i helvete händer?
De här galna kossorna vill klippa av mig håret.
Om någon ser henne får hon inte bli igenkänd.
Varför är hon kvar?
Tror du att det är lätt att smuggla ut rymlingar?
Det spelar ingen roll. Jag går tillbaka till Weylins.
-Nej! -Nej!
Jo, det ska jag.
Jag är trött på att lyssna på er. Ni har ingen plan för mig.
Ni har inte hjälpt mig.
Ni erbjuder mig ingenting.
Jag vet vad jag har med mr Tom.
Nej, det gör du inte!
Tom välkomnar dig inte. Han tror att du förgiftade honom.
Men det gjorde jag inte!
Men det är vad han tror.
Om han inte dödar dig kommer du att önska att han gjorde det.
Lyssna på oss och ta dig till Philadelphia,
eller stanna där nere tills du ändrar dig.
Vilket blir det?
Okej.
Jag går inte tillbaka.
Olivia, det är Luke.
-Vänta. -Olivia!
Han får inte veta att hon är här. Han skvallrar.
Miss Olivia, öppna. Jag hör er.
Göm dig snabbt.
-Jag behöver din hjälp. -Min hjälp?
Celeste. Hon mår dåligt. Jag tror att barnet kommer.
Jag följer med dig.
Alice, stanna här och håll koll på allt. Okej?
Dana, kom med mig. Jag behöver din hjälp.
Hej.
Archibald.
-God dag, sir. -Välkomna.
Mrs Weylin.
Så snart efter vår kväll hos Taneys.
Får jag presentera min yngsta dotter Philippa.
Angenämt, mrs Weylin.
Er klänning klär er. Och er tjänarinna är rätt söt.
Vilken charmerande varelse.
Får jag presentera min son Rufus.
Hej.
Angenämt, mr Rufus.
Och vem är det här?
Ursäkta. Mr Kevin Franklin från New York.
En begåvad musiker. Han är Rufus pianolärare.
-Angenämt! -Nöjet är helt på min sida, sir.
Om mrs Weylin anser er begåvad är det allt jag behöver veta.
Det krävs ingen expert för att inse mr Franklins talang.
Jag tror att middagen väntar.
Ja tack. Jag tror att jag hittar.
Den här vägen, min kära.
Oroa dig inte, hon är bara en flicka.
Hon arbetade när hon blev yr och kollapsade i trädgården.
Nigel hittade henne.
Yr?
-Hon har haft ont i huvudet hela dagen. -Hon har inte ätit något.
Va?
Tom har låtit alla svälta på grund av Winnie.
Vi bar henne till "slynans rum". Hon trodde att barnet var på väg.
Vad står ni här för? Återgå till arbetet.
Barnet kommer för tidigt.
Vad ska jag göra?
Stanna hos henne. Prata med henne.
Håll hennes hand. Prata med henne.
Okej, här kommer en värk. Dana hjälper dig.
Krama min hand.
Du klarar det.
Det är sätesbjudning.
Vad betyder det?
Mr Weylin, ryktena stämmer. Sarah har blivit en duktig kokerska.
Är ägorna som ni minns, mr Deighton?
Jag minns min tid här med stor värme.
Den framlidna Hannah och jag
brukade springa omkring under ekarnas grenar.
När jag var utmattad, tog far upp mig i sitt knä…
och berättade om hur de besegrade britterna.
Det värmer mig att se de utsökta förändringarna i huset
sedan min gröna ungdom.
Det räcker.
Jag beklagar.
Ut.
Carrie, ta över serveringen.
Bra.
Är allt som det ska med din flicka, Tom?
Ja, ja.
Det är bara så att jag har tvingats vidta disciplinåtgärder.
Vad var orsaken?
De vill inte berätta om en rymling.
Jag förstår. Så synd.
Det ordnar sig snart.
Det tror jag säkert.
Krysta.
-Okej. Bra. -Okej.
Ja, det går bra. Okej, Dana.
-Bra jobbat. -Nu ska jag vrida på huvudet.
-Du klarar det. -Okej.
Okej.
Barnet är i en bra position.
-Okej. Bara lite till. Okej? -Jag är ledsen.
-Jag kan inte. Jag… -Du får strax träffa din bebis.
Du är duktig. Det är så nära nu.
Du får strax träffa din bebis.
-Det är okej. -Här kommer en till värk.
Okej.
Vänta. Vad händer?
Hon krampar.
Ta hit den där remmen. Hon får inte bita sig i tungan.
Celeste!
Du. Hör du mig?
Hämta Tom.
Hör du mig? Celeste. Celeste!
När sanna hjärtan vissnat bort
Och de käraste flugit sin kos
Vem skulle då vilja leva
I denna dystra värld allena
Strålande, min kära.
Underbart.
Ni spelar vackert, mr Franklin.
Rufus, visa Philippa vad du har övat på pianot.
Nej, tack.
Spela, pojke.
Neka inte våra gäster nöjet av dina talanger.
Det går bra, Rufus. Ge inte upp. Okej?
Mr Tom, ni behövs där uppe. Celestes barn är på väg.
Ursäkta mig. Jag är strax tillbaka.
Naturligtvis.
Dana, jag måste få ut barnet.
När jag skär, måste du dra ut barnet i fötterna.
Vänta. Celeste, då?
Rädda barnet.
Nej. Vi måste… Vi kan rädda båda.
Hon är död, Dana.
Rädda barnet.
Kom igen.
Hon klarade sig inte.
Fan också.
Håret.
Städa upp röran.
Gräv en grav.
-Luke. -Låt mig vara, Dana!
Låt mig vara.
Oroa dig inte, min kära gosse.
Philippa är ingen stor förlust.
Jag trodde att hon var söt, inte ärrad…
Tyst!
-Rufus. -Sluta behandla mig som ett barn!
Du struntar i hur jag spelar. Du vill att folk ska tycka om dig.
Men det gör jag inte, och kommer aldrig att göra det.
Den där pianoskiten går visst inte så bra.
Jag borde ha varnat dig.
Celeste är inte den första.
Det är hemskt vad Tom gör mot flickorna.
Jag har väl vant mig.
Luke.
Han tittade på mig som…
som om han anklagar mig.
Vi gjorde vårt bästa.
Om du är orolig att han ska berätta för Tom om Winnie, så var inte det.
Han har förlorat något värdefullt.
Han kommer inte att bry sig om något annat på länge.
Matklockan.
Det krävdes allt det här för att han skulle ändra sig.
Det är i alla fall gjort.
Jag måste hem.
Jag är ledsen, men jag…
Jag vill inte bli som du.
Jag vill inte vänja mig vid det här.
Det är svårt att tro att du skulle det.
Titta på allt lidande.
Men folk här väljer överlevnad för dess egen skull.
De måste.
När du dök upp i barnkammaren…
När du kom tillbaka efter branden,
även när du kom tillbaka samma kväll, höll jag fast vid dig…
för jag höll fast vid en tidigare version av mig själv…
Sköterskeskolan, Reginas hem,
din fars ansikte.
Jag vet att du hoppades att något mellan oss skulle kunna repareras.
Jag hade samma hopp.
Sedan gick åren innan jag träffade dig igen,
och att hålla fast vid allt det tog nästan livet av mig.
Så jag gick vidare.
Och du måste gå vidare.
Jag kan inte.
Jag vill inte, för jag finns här och du finns här.
Jag vill att vi ska vara en familj.
Men du är en vuxen kvinna.
Det var så många år som jag inte fick tillbringa med dig.
Men jag kan berätta om dem om du vill.
Jag borde gå tillbaka.
Jag har mycket att göra.
Jag har hittat en kontakt för Winnie som jag måste kolla upp.
Det är dags att hon kommer iväg.
En katastrof!
Och du betedde dig som en simpel hora hela dagen.
Du bara lämnade oss.
Har du glömt att jag har en gård att sköta?
Försvinn ur min åsyn innan jag gör något jag ångrar.
Nej, sluta inte spela för min skull.
Fortsätt. Det muntrar upp mig.
Får jag sitta här med dig?
Är du okej?
Jag erbjuder väldigt lite som sällskap åt mr Weylin.
Jag håller inte med.
Du är inte min make.
Lämna Tom.
Nej, det kan jag inte.
Varför inte? Han är en hemsk man.
Rädda dig själv. Hitta någon som tar hand om dig.
Men vem? Vem?
Hitta någon.
Jag är ledsen. Jag…
Jag beundrar dig, Margaret, men…
Tom, mr Deighton och du.
Ni är alla änklingar som sörjer för evigt.
Pianot ger oss otur.
Kanske den tidigare ägaren hemsöker det.
Ska jag bränna det?
Jag vill inte ha några bittra känslor mellan oss.
God natt.
Target, Walgreens, Walmart.
Jag tog med lite middag.
Jag är inte hungrig.
Luke.
Jag är…
Jag är så ledsen.
Jag är ledsen.
Tror du att det bara handlar om en dag utan mat? En rymling?
Det är inte ditt fel, Dana.
Det är mitt.
Jag borde ha tagit bättre hand om det vi hade.
Men jag var stolt över det. Över henne.
Tom såg det, så han tog henne.
Tog henne så att hon tvingades dö för att slippa skammen.
Det är inte sant.
Han tog Nigels mor på samma sätt.
Han sålde henne så fort Hannah dog.
Ända sedan vi var små har han inte låtit mig behålla något.
Han lovade mig egen mark, en egen gård. Han sa att jag kunde förtjäna det.
Tom håller vad han lovar.
Jag trodde det förr, men nu vet jag inte.
Jag och Nigel blir nog kvar här tills vi dör.
Jag vill hjälpa Nigel. Och dig.
Som du hjälpte Winnie?
Folket som blir kvar här, då? Med Jake som vaktar dem?
Jag tänker inte fly.
Ingen ska behöva lida mer än de gör på grund av mig.
Nigel sa att du kan läsa.
Vill du hjälpa oss?
Lär honom att läsa.
Hjälp honom att bli lika smart som du.
Kan du göra det?
Kevin. Kom in hit.
Jag har just pratat med min fru.
Hon vill också ha pianolektioner.
Kan du undervisa henne?
Ja. Ja, absolut.
Pojken verkar inte så intresserad av musik.
Margaret vill ta över hälften av hans lektioner.
Om hon har något att göra räddar det nog min mentala hälsa.
Åtminstone tills hennes jäkla syster kommer.
Rufus presterar inte så bra under press.
Det kan man lugnt säga.
Jag vet inte vad jag ska göra med honom, Kevin.
Måste jag muta honom med kakor och godis som hans mor?
Inget hjälper.
Pojkar behöver tillbringa tid med sina fäder för att förstå dem.
Det är en lyx som jag aldrig upplevde.
Min far levde inte länge nog för att berätta om kriget.
Han blev ihjälskjuten.
Ja, jag förlorade…
Jag förlorade min far i unga år också.
I ett slag?
Nej, på grund av sjukdom.
Försök ge honom det du aldrig fick.
Du tycks vara ovanligt känslig vad gäller min sons behov
och anlag.
Jag ska göra som ni föreslår. Tillbringa mer tid med min son.
Jag ber om ursäkt för mitt beteende idag.
Jag är rädd att den rådande situationen har gjort mig svag som en kvinna.
Jag har lidit en oväntad förlust av slavar,
både idag och med Winnie.
Jag blir upprörd när de rymmer.
De tror att de vet sitt eget bästa. Men det gör de inte.
Hur kan de inte fatta att jag erbjuder trygghet och beskydd?
Är du just tillbaka från Olivia?
Nej, jag har varit här ett tag.
Är Winnie fortfarande…
Vad har hänt?
Celeste dog.
Va?
Barnet dog också.
Jag…
Jag var där.
Jag såg det.
Herregud. Dana.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det finns inget att säga.
Luke gräver en grav åt dem båda.
Han gör det själv.
Och det var inte hans barn. Det var Toms.
Jag sa att jag ska lära Nigel att läsa. Det är det minsta jag kan göra.
Dana.
Jag vet att det är farligt, men han är förstörd så jag måste göra något.
Nej.
Du ser inte vad jag ser varje dag.
Jag vet det.
Gör du?
Jag vill att du ska vara trygg, Dana.
Jag tror inte att det räcker.
När jag inte är trygg får jag återvända hem. De andra får inte det.
Och jag…
Jag kan inte låta bli att känna att på något sätt är det här… mitt fel.
Nej.
Vi går och lägger oss.
Margaret?
Fan.
Undertexter: Tina Engström