Reginald mesélte a jó hírt.
Hogy babát vártok.
Igen.
Megáldott titeket az isten.
Gondolom.
Jó gyerek a fiam.
Szép otthonról gondoskodik majd nektek a kisfiaddal.
Azt még nem tudjuk, hogy fiú-e.
Én meg szoktam érezni az ilyesmit.
Mikor Reginalddal megházasodtunk,
eredetileg várni akartunk, mielőtt gyereket vállalunk.
Legalább amíg elvégzi az orvosit, és én is kitalálom, mit akarok csinálni.
De most, hogy terhes lettem…
- Mintha sose lett volna más lehetőség. - Hagyd abba.
Reginald sosem csapott be téged.
Ő most már apa, Olivia, te pedig anya vagy.
Ez már csak ilyen. Áldozatokat hoztok.
Mindketten.
Tudod, az a te bajod, hogy túlságosan vadóc vagy.
Ügyelj erre a jellemvonásodra.
És ezt úgy mondom, hogy én még az anyádat is ismertem.
Nem volt könnyű dolgod kis korodban.
Nem is értem, miféle anya az, aki csak úgy otthagyja a saját gyerekét.
Neked viszont most megadatik a lehetőség, hogy jobban csináld.
Egy gyermek.
A gyermek lehetőséget ad rá, hogy felülemelkedj önmagadon.
Nincs is annál jobb, titokzatosabb szerelem.
És ehhez ajánlom, hogy te is alázattal állj hozzá.
Figyelj csak, leszaladnál a kisboltba egy-két doboz édességért?
Megtennéd?
Igenis.
Nekem elhiheted.
Ez a kisbaba…
Akár az életedet is megmentheti.
Tarts ki, Dana! Jövök már.
Gyí, te, Barney!
Baszki. Winnie!
Winnie! Picsába!
- Winnie! - A franc.
Winnie!
Francba!
ROKONSÁG
Tom gazda tulajdona vagy.
Az övé vagy.
Ez hazugság.
Tudom, hogy az.
Gondolom, összeszólalkoztak valamin.
És a te Kevin gazdád húzta a rövidebbet.
Mi? De hol van?
Honnét tudjam?
Tom csak azért küldte fel velem az ételt, hogy megüzenje neked.
Azt ajánlom, valahogy magadat is juttasd el oda, ahová Winnie-t vitted.
Ma éjjel.
Hisz alighanem végig ezt tervezted úgyis.
És nekem nincs ezzel bajom.
Érdekes lesz, ha se Luke, se te nem lesztek itt.
Ez régen William gazda szobája volt.
És ezek a falak…
Igen erős emlékeim kötődnek ide.
Remélem, tetszett itt.
Fogalmad nincs, kivel van dolgod.
Winnie!
Kérlek! Kitalálunk valamit.
Mit akar tőlem? Azt, amit a többiek? Azt, amit Tom?
Nem! Nem.
- Nem akarok tőled semmit. - Akkor minek követ?
Én csak…
Csak biztos akartam lenni benne, hogy biztonságban vagy. Mindenki.
Azok után, ahogy az a nő elbánt velem, értem ugyan ne aggódjon többet senki más.
Winnie, nem mehetsz vissza Tomhoz.
Tomhoz? Dehogy megyek vissza Tomhoz.
Öt nap alatt csak beláttam abban a lukban. Elszököm.
Elszököm, nem várok senki engedélyére.
És ha tényleg érdekli a biztonságom, hát az utamra enged.
Nem, csak tessék. Felőlem rendben van.
Ha szerinted ez a legjobb.
Adja ide a ruháit.
Micsoda?
Levágták a hajamat, hogy fiúnak nézzek ki, de a házban maradt az ing meg a nadrág.
Adja ide a ruháit, hogy kijussak innét!
- Én… - De tüstént!
Dana?
Hová mégy?
Elmegyek. Meg kell találnom Kevint.
Hát nem jön vissza?
Nem hiszem.
Figyelj, azt hiszem, bajban van.
Úgyhogy rögtön indulnom kell. Nagyon fontos.
Várj!
Szerinted az apám is vele van? Még nem jött haza.
Nem… Nem hinném.
Most feküdj le, jó? Biztos nemsokára hazaér.
Hazudsz.
- Nem… - De igen.
- Tudsz valamit. Hogy baj van. - Nigel.
Még sose volt, hogy ne jött volna haza. Soha!
Nem szabad felébreszteni Tom gazdát. Érted?
Tudod, mit? Menjünk valahová máshová, jó? Menjünk innen.
Jól van.
Mi történt?
Ellopta a ruháimat.
És hol van?
Elmenekült.
Jaj, ne.
Lehetne…
Winnie valami olyasmit mondott, hogy itt vannak ruhák.
Fiúruhák?
Mikor az enyémet ellopta.
Ott.
Mi az?
Mit csináljunk?
Nem mozdulunk, amíg Olivia mama haza nem ér.
Addig pedig senki nem megy se ki, se be.
Leülhet.
- Sarah. - Olivia?
Mit keresel itt ilyen korán?
Tényleg korán van még. Bocsánat.
Kérlek, ébreszd fel Carrie-t, hogy hívja ki Danát a házból.
Üzenetet hoztam a számára, méghozzá nagyon fontosat.
Nincs sok idő.
Attól a fehér emberétől, ugye?
Tudod, sosem kedveltem igazán.
Az meg végképp sose tetszett, hogy úgy segítetted.
Bajkeverő.
Igazság szerint ebben mindig eléggé hasonlítottatok ti ketten.
Akár rokonok is lehetnétek.
Előbb is rájöhettem volna.
Hát te miről beszélsz?
Ha te nem jelensz meg itt annak idején,
akkor tán lehetett volna némi esélyünk.
Senki se kérte, hogy isten tudja, hány éve beronts ide,
és megmentsd a vörös tehén gyerekét.
Te meg az a te Danád is.
Sarah, miről beszélsz?
Nekem ne tedd az ostobát!
Szerinted Margaret mind az öt babájával csak úgy elvetélt?
Csak úgy magától?
Én intéztem el őket, még mielőtt kibújhattak volna.
Ha nem ártod bele magad, Rufus is meghalt volna a bölcsőben.
Miért mentetted meg, Olivia?
Ha békében hagytad volna a fiút, Tom kidobta volna azt a ringyót,
és egész más volna ez a hely.
De látod, így is elrendeződött a dolog. Oda a fiú.
Az átkozott anyja is odavan, meg Luke is, és most már Dana is.
Végre megint esélye lehet a többieknek.
Odavan?
Hová tűnt Dana?
Mondtam neki, hogy magát is vigye oda, ahová Winnie vittétek.
Bizony.
- Tudtam én, hogy közöd volt hozzá. - Mihez van köze?
Tom gazda!
Csak holmi pletykát meséltem Ms. Oliviának.
Mit keresel itt ilyen korán?
Csak Sarah burgonyaszirmából jöttem elvinni pár zacskóval.
Hol van Dana?
Legutóbb a vendégszobában láttam.
Végignéztem a házat, és eltűnt.
Hát, lehet, hogy Winnie régi kunyhója körül ólálkodik, uram.
Úgy vettem észre, szeret ott elbújni, hogy ne kelljen dolgoznia.
Megmondtad neki?
Meg, borzasztóan kétségbe is esett.
De mondtam neki, hogy gondolja csak meg.
- Te kígyó! - Hallgass!
Dana már biztos útban van hozzád.
Tom fent van, nincs sok idő. A helyedben rohannék haza érte, és kifelé Marylandből.
Ne nézz így rám!
Szégyellhetnéd magad!
Szégyen?
Mihez kezdjek a szégyennel?
Mikor az egész életem ebben a konyhában telik el.
Te szabad vagy. Mindig is szabad voltál.
Fogalmad sincs, milyen nekünk.
Tartsd meg a szégyened!
Igazad van, Nigel.
Nem hiszem, hogy apád hazajön.
Azt hiszem, odalett.
Hova oda?
Nem tudom. Bár tudnám.
Hadd menjek veled és Kevin gazdával.
- Megtaláljuk őket. - Nem lehet.
Miért?
Mert ahonnan Kevinnel jöttünk, oda nem vihetlek.
De mindenki elment. Apám, Rufus, és te is elmégy. Mr. Franklin is.
Mihez kezdjek itt egymagamban?
Erősnek kell lenned.
Érted?
Mert apád is ezt akarta volna.
Tessék.
Tanulj meg írni és olvasni, rendben?
Ezt fogod tenni.
Már ismered az összes betűt és a kiejtésüket.
Az már a fele.
De gyakorolnod kell. Minden áldott nap.
Jó? És tanítsd meg Carrie-t is.
Neki is meg kell tanítanod!
Mert apád ezt szerette volna.
Hé!
Ki van odabent?
A kifejezett engedélyem nélkül senki sem foglalhat magának szállást!
Mondom, ki van ott?
Kifelé! Nem mondom el még egyszer.
Ahogy akarod.
Nem megmondtam, hogy tilos olvasnod?
Pedig jól bántam veled. És ez a hála érte?
Hogy meglopsz? Ellopod a könyveimet? Hogy olvasol?
Megtaníthatom.
Megtaníthatom olvasni.
Mit mondtál?
Olvasni. Megtaníthatom olvasni.
Senki se tudná meg.
Gyerünk!
Ki volt ez?
Ez Dana, te hazug!
Nem. Nem tudtam! Esküszöm, nem tudtam!
Ne! Thomas!
Könyörgöm! Ne!
- Segítség! Kérem! - Állj fel!
Ne!
Úgy látszik, téged be kell törjelek.
Ide gyere.
Megvesztél?
Dana! Dana.
Dana. Dana.
Dana!
Kevin?
Kevin.
Kevin!
Szia, ez itt Kevin telefonja.
Hagyj üzenetet, és visszahívlak.
Szia! Én vagyok.
Most pontosan azt teszem, amire megkértél, de nem veszed fel,
úgyhogy már tényleg aggódom.
Hívj vissza, légyszi!
- Mi a helyzet? - Eltűnt.
- Mi? - Dana eltűnt.
Nem tudom elmagyarázni, úgy érzem, megőrülök.
Pedig már megértettük egymást.
- Denise, nyugalom. Semmi baj. - Esküszöm!
Hová ment?
Leléptek valami fickóval,
és bekerítettük őket egy ablaktalan raktárban…
Na, még egyszer. Kivel?
Nem tudom, egy fickóval.
- Fehér fickó? - Igen, fehér.
Na jó. Nekem ez sok.
Ismered?
Denise, én szeretlek,
de hagynod kell, hogy Dana önmaga legyen.
26 éves, munkanélküli és hülye.
Nem kér a segítségünkből.
Csak a hisztijéhez kell közönség. Én meg már leszereltem.
Ha le akarod nyomoztatni, és megmenteni,
akkor ne nyugdíjas zsarut hívj.
Nem furikázok többet föl-alá a városban, hogy saját magától megmentsem.
Halló?
1812. 1813.
1814. 1815.
Tesó 2 nem fogadott hívás
Készülék keresése
Tesó
A postafiók megtelt, az üzenet nem küldhető el.
Szívem, légyszi, gyere lefeküdni. Valamennyit muszáj aludnod.
De nem tudok, Carlo. Nem megy…
Órákkal ezelőtt láttuk, ahogy elmentek. Arról volt szó, hogy alszunk.
- Igen, de azt hiszem, most visszajöttek. - Mi?
Biztos azt hiszed, hogy megőrültem, de sikítozást hallottam. És aztán…
- És aztán mi? - Nem tudom. Nem láttam semmit.
- Hát akkor? - Carlo!
Félek.
Nem szeretem az erőszakot.
Hékás.
Hol a cicánk?
Nem úgy volt, hogy nem hívod a zsarukat?
Na jó.
Hölgyem?
- Hahó! - Igen?
A szomszédoktól érkeztek hívások.
Kinyitná, hogy válthassunk pár szót?
Nem, köszönöm, jól vagyok!
Be sem kell engednie.
Csak jöjjön ki az ajtó elé, hogy beszéljünk!
Egyedül van odabent?
Ha nem nyit ajtót, kénytelenek leszünk behatolni.
Legyen együttműködő, és nyisson ajtót!
Hazaértem. Siess!
Hagyják abba! Jövök.
Üdv. Elnézést, csak épp zuhanyoztam.
Nem volt rajtam ruha.
Van valami gond?
Beszélhetnénk odabent?
Igen, hogyne.
Elnézést. Tudják, mi történik itt?
Csak egy hosszadalmasabb helyzet az új szomszédnál.
Milyen helyzet?
Nem tudni biztosan.
Csak azt tudjuk, hogy az egyikük nagyon erőszakos, tán droghasználat is felmerül.
Maradjon távol.
Van a házban, amiről tudnunk kéne?
Kábítószer? Fegyver?
Nem, semmi.
Erre van a hálószoba?
Igen…
- Keresnek valamit? - Beköltözik épp vagy ki?
- Be. - Gratulálok.
Mi a Woodland Hillsben nézünk házat. Csak eszement a piac. Nem?
Jól van?
Igen.
- Chris, gyere be! - Semmi bajom.
Igen?
- Megfordulna, Ms. James? - Jól vagyok. Nincs baj.
Csak forduljon meg, kérem.
Dana, ez meg mi?
Akkor parkoljunk csak ide.
- Hölgyem, bántotta önt valaki? - Nem.
Felemelné a pólóját megmutatni a sérülést?
Nem emelem fel a pólóm.
Nos, akkor velünk kell jönnie a kórházba.
Dana?
- Bent vagy? Én vagyok az. - A nagynéném.
Dana!
Hál' istennek!
- Mi folyik itt? Úgy aggódtam. - Jól vagyok. Semmi baj.
Mi a probléma?
Az unokahúga súlyosan megsérült, szeretnénk kikérdezni.
Megsérült?
Uramisten, ez vér?
Dana?
- Halló, Dana, te vagy? - Dana?
Penny vagyok, este találkoztunk.
Jól van? Átadnád neki a telefont?
Sajnálom, Penny. Kevin most nincs itt.
- De ez az ő telefonja. - Tudom.
Itt hagyta.
- Halló? - A férjem nyugdíjas rendőr.
Igen stresszes a munkájuk, megértem.
Innentől inkább átvenném.
Hölgyem, az unokahúgának kórházban a helye. Súlyosak a sebek.
Már elnézést, de a Clarion kórház főnővére vagyok.
- Üdvözlöm, segíthetek? - Helló.
Üdv! Penny Franklin vagyok, Kevin Franklin nővére.
Ő az, aki eltűnt. És csak azt reméltem, beszélhetnék…
Dana! Bocs, hogy így berontok.
Tudom, hogy nincs itt, de akkor…
Kevin régen, vagyis még…
Gondja van a szerhasználattal. Tudtad?
És elvarázsolt tud lenni néha.
Amikor rosszra fordulnak a dolgai, az nem kicsit rossz.
Nem vette fel a telóját, ezért hívtam ki a rendőrséget.
Várjunk. Maga hívta a rendőrséget?
Igen. Úgy aggódtam.
Na, jól van akkor. Most mindenki távozzon.
- Hölgyem, attól még… - Na, ne!
Eltűnik egy fehér drogos, erre mindenki máris riadóban?
Az unokahúgomnak meg, hiába csurom vér a háta,
más se jut, mint hogy hajnali hatkor itt zaklatják?
Ne az ártatlan lányt rángassák kórházba, inkább a rohadékot kapják el, aki tette!
Most pedig távozzanak, mielőtt ügyvédet hívok!
Szép napot, Ms. James!
Tényleg ő bántott? Kevin nem tenne ilyet.
Azt ajánlom is, hogy ne.
Nisey!
Nemrég felhívott. Meg volt ijedve.
- Hol a picsába van? - Nem tudom!
Sajnálom.
Jobb, ha elmegy.
Várj!
Ezt hadd adjam oda.
Hátha hazajön.
Most azonnal mondd el, mi folyik itt.
Ki volt ez?
Dana.
Jaj, ne, nincs semmi baj.
Mi ez az egész?
Úgy elmondanám neki az igazat, de úgysem hinne nekem.
Hogy érted ezt, Dana?
Milyen igazat?
Otthagytam.
Otthagytam. A múltban.
Hát itt van. Hogyhogy?
Maga áll emögött?
Mi mögött?
Hol van Dana?
Nem tudja?
Mit nem tudok?
Hazugság.
Csalárd hazugság!
Hol vannak?
- Nem… - Ki vele!
Mi? Kicsoda? Nem tudom, kiről beszél.
Dana és Olivia. Hol vannak?
Miféle ördöngösség ez?
- Mondja el, hogy csinálták! - De mit?
Eltűntek!
Elment?
Hogy csinálták?
Hogyan?
Halihó!
Jól van?
Igen, én… Mi a fasz?
Tessék.
Kösz.
Na, és mi volt odabent?
- Jól van az öccse? - Nem tudom.
- Sajnálom. - Dehogy.
Nem… Igazán, semmi gond.
Én az egyik húgomról nem hallottam hónapok óta.
És a lányt ismeri, aki itt lakik?
Nem igazán. Az éjjel találkoztunk először.
Kevin áthozta. Azt hiszem, nemrég ismerték meg egymást.
Mi sem tudunk róla valami sokat, de…
Most költözött ide.
Lenne kedve átjönni hozzánk egy kicsit?
Esetleg elmesélhetnénk, hogy miféle dolgokat láttunk.
Itt lakunk, rögtön a szomszédban.
Megkínálhatom egy kávéval?
Jó. Igazság szerint, az jólesne.
Remek.
- Köszönöm. - Jól van.
Uramatyám.
Hosszú egy éjszaka volt.
Dana!
Mi történt veled?
Megkorbácsoltak.
De ez…
Az a férfi volt, akinek az ültetvényére mindig visszazuhanok.
Tom Weylin.
A fiát pedig Rufusnak hívják.
Hiszel nekem?
Hát…
Nem akarok.
De eltűntetek a raktárból.
És olyan gyorsan ideértél.
- Hogyan? - Visszazuhantam.
De Kevint is magammal vittem, és egy egész hétig voltunk ott.
Itt viszont csak pillanatoknak tűnt, mert máshogy telik az idő. De…
Valahányszor hazaérek, mindig ide zuhanok vissza.
Mitől jössz vissza?
Ha olyan történik, ami az életemet fenyegeti.
Ha azt hiszem, meghalok.
Biztos ez történt, mikor elájultam a padlón.
Nem tudom, meddig voltam eszméletlen.
És Kevin ott maradt. Nem jut vissza.
Pedig megígértem neki, hogy nem marad ott.
Megesküdtem, hogy nem hagyom ott.
Mégis megtettem. És most nem tudom, mit csináljak, Denise.
Nem tudom, mert azt se tudom, hogy már egy éve ott van-e.
Azt se tudom, életben van-e. Nem tudom, mit csináljak.
Vissza kell jutnom oda! Muszáj, de nem tudom, hogy lehet.
Nem tudom, hogyan.
Meg kell mentenem, hiszen megígértem neki.
Ha valami baja esik, akkor az az én hibám.
Dana.
- Dana, minden rendben lesz. - Dehogy lesz rendben, Nisey!
Dehogy.
Egyáltalán nem.
Ő az egyetlen, aki hitt nekem.
És ő az egyetlen, aki értette, mi történik.
Hogyan juthatsz vissza?
Nem tudom irányítani.
Csak úgy megtörténik. Vagy sem.
Értem.
Valahogy akkor is kiderítjük.
Rendben?
Visszahozzuk.
Aztán pedig azt derítjük ki, hogy hogyan lehet ezt elmulasztani.
Azt hiszem…
Azt hiszem, ha gondoskodom róla, hogy Rufus életben maradjon,
és ha…
Ha biztosítom, hogy a következő ősünk megszülessen, akkor attól majd elmúlik.
De nem tudom. Azt se tudom, mikor lenne az.
A Bibliában már megnézted?
Milyen Bibliában?
A családi Bibliában.
Benne van minden James felmenőnk neve visszamenőleg egész…
nem is tudom meddig.
És a születésük éve.
Micsoda?
Várjunk, Denise, hol lehet?
Legutóbb a kandallópárkányon láttam, még Brooklynban.
Mama alkalmanként elővette.
Nagyinál volt?
Ez az.
Kit keresel, Dana?
Carrie-t. Ha igaz, gyereke lesz Rufustól. De most épp elválasztották őket.
Ki tudja, mennyi időre.
- Nézd, ott! - Hol?
„Carrie Anne Blake. Született 1849-ben.” Stimmel?
Nem, ez nem lehet ő. Korábban született.
Alice!
Mi a baj?
- Mi az? - Nem Carrie volt, hanem Alice.
Alice-nek lesz Rufustól gyereke.
Hát így történik.
Lát valami kedvére valót, uram?
Nem én.
Alice, igyekezz!
Világosban vissza kell érnünk.
Két órája értem vissza.
- Mit csinálsz? - Talán még van időm.
- Időd? De mi előtt? - Mielőtt visszazuhanok.
Csak van valami, amit tehetnék!
Ne, ne nyúlj hozzám! Kérlek, ne érj hozzám.
Nem akarlak téged is visszavinni. Hadd figyeljek.
- 1818 van. - Mikor lesz?
1819. Nem tudom.
1815.
És ha meg se történik?
De, biztos.
Hozzak segítséget?
Ne, maradj itt. Alighanem mindjárt visszajövök.
Alan!
Denise, nem tudom, mi a fene folyik ott.
De a New York-i rendőrség keresett itthon.
Most tettük le a telefont.
Megtalálták Oliviát.
Oliviát?
Halló?
Denise?
A feliratot fordította: Speier Anna